292 VETENSKAPSAKADEMIENS ÅRSBOK. 1905. 



likr. Det erhöll namnet »Clermont» efter ett landtställe, som 

 Livingstone ägde vid Hudsonfloden. 



Olycksprofetiorna om företagets framgång hade under 

 byggnadstiden varit talrika, och »Fultons galenskap» (»Fultons 

 folly») var den benämning, hvarunder båten vanligen om- 

 nämndes i pressen. 



Hösten 1807 gjorde »Clermont» sin första tur, och denna 

 var en fullständig triumf. »Clermont» var den första ångbåt 

 för passagerare och den första, som gjorde regelbundna turer. 



Huruvida »Clermont» kommit till utförande utan Syming- 

 tons föregående arbeten och den impuls Fulton därifrån er- 

 höll, torde nu mera icke bestämt kunna afgöras, men att 

 »Charlotte Dundas», som fick hgga och ruttna i Clyde-kana- 

 len, ändock var en indirekt orsak till byggandet af »Clermont», 

 är i hög grad sannolikt, och det är på den grund jag vågat 

 anse »Clermonts» triumf på Hudsonfloden som ett efterspel 

 till »Charlotte Dundas»-tragedien på Clyde-kanalen. 



I England, eller rättare i Skottland, gjorde den första 

 passagerare-ångbåten sin prof tur 1812. Dess namn var »Ko- 

 meten» och dess dimensioner voro mycket blygsamma. Dess 

 deplacement var 30 ton, och dess maskinkraft uppges hafva 

 varit 3 hkr. Den var afsedd för persontrafik mellan Glasgow 

 och Greenoch. Dess trafikförmåga var naturligtvis ganska 

 liten, men det oaktadt fick den vara ensam om trafiken ej 

 blott på den linjen, utan i hela Stor Brittanien ända till år 

 1815, då en ny båt insattes på samma linje. 



Efter denna tid tog ångbåtstrafiken tämligen fart på 

 engelska farvatten, ehuru det ännu dröjde några år, innan 

 ångbåtar vågade sig ut på öppna hafvet. 



Frankrike fick sin första ångbåt år 1816, och denna 

 köptes färdig från England. Båten var afsedd för person- 

 trafik på Seinen, men rönte så ringa uppmuntran, att rede- 

 riet fann sig föranlåtet att efter kort tid skicka båten åter 

 till England och sälja den där. 



Sedan dröjde det fem år, innan någon ny ångbåt kom i 

 gång på Seinen, och först efter 1825 eller -30 blefvo ångbåtar 

 mera vanliga i Frankrike, och då endast i de större hamn- 

 städerna. 



I Sverige började ångbåtsbyggerier 1817 af en man, som 

 sedan blef ledamot af denna Akademi, nämligen Samuel Owen. 

 Hans första försök i nämnda syfte var att i en roslagsskuta 



