294 VETENSKAPSAKADEMIENS ÅRSBOK. 1905. 



fram farkosterna på sjön, kunde vara god nog för samma 

 ändamål allt framgent. Och denna deras uppfattning får 

 man väl ursäkta dem, om man också icke kan finna de ut- 

 tryck, de gåfvo den lika förlåtliga. 



I Sverige utvecklades ångbåtstrafiken tämligen hastigt, 

 och har allt ifrån dess första början varit i oaf brutet stigande. 

 Enligt befintliga uppgifter funnos i Sverige år 1825 åtta ång- 

 båtar. I en »Handbok för passagerare under resor med ång- 

 fartygen på Mälaren», tryckt 1825, uppges att nämnda år 

 funnos i Stockholm fem ångfartyg, hvilkas maskineri förfär- 

 digats af Samuel Owen. Dessa fem fartyg voro: »Josephine» 

 om 50 hkr, »Stockholm» om 50 hkr, »Upsala» om 16 hkr, 

 »Yngve Frey» om 22 hkr och »Föreningen» om 44 hkr. 



Samma handbok uppger dessutom, att Owen hade under 

 byggnad ett ångfartyg kalladt »Ormen den långe», tillhörigt 

 ett bolag i Norrköping och afsedt för trafik mellan nämnda 

 stad och Stockholm. Fartyget ansågs blifva färdigt på hösten 

 samma år. 



Under de närmast följande 20 åren efter »Amphitrites» 

 sjösättning byggdes endast på Owens verkstad 30 sjömaski- 

 ner. Såsom en bland Owens många förtjänster bör nämnas, 

 att han var den förste, som i Sverige byggde ångbåtar af 

 järn. De två första sådana voro »Gustafsberg» och »Samuel 

 Owen». 



Den första officiella uppgift öfver ångbåtstrafiken i Sve- 

 rige förekommer i Kommerskollegii årsberättelse öfver inrikes 

 sjöfart för år 1831. Den lyder sålunda: 



»Oaktadt den betydliga transport af resande och varor, 

 som under senare åren ägt rum på Strängnäs, Västerås och 

 Arboga med dit af gående ångfartyg, har antalet af dessa 

 städers (segel-) fartyg ej blifvit minskadt». 



I samma berättelse för 1834 förekommer: 



»Likasom förhållandet varit flera föregående år, hafva 

 nya ångbåtar äfven sistlidet år blifvit byggda; och bereder 

 detta communikationsmedel ett ökadt lif åt den inre rörelsen, 

 under det att landtmannen, särdeles vid de större vägarne, 

 därigenom på de tider af året, då sjöfarten är i gång, till- 

 skyndas mycken lättnad i skjutsningsbesväret». 



När senare i Kommerskollegii berättelser började införas 

 uppgifter öfver ångbåtarnes antal och maskinkraft, så angafs 

 denna senare i s. k. nominella hästkrafter. Men då uttrycket 



