TILL KGL. VETENSKAPSAKADEMIEN. (53 



anses sträcka sig. Vi liafva liärvid tr(itt oss bura frainlialla. att ilot 

 gifvetvis icke kan vara fråga om att i-edan nu lännia en uttömniande 

 ti-amställning om uUt, som bör göras för skydd ät värt lands natur 

 och märkligare naturföremål, och ej heller att nu anföra alla onn-åden 

 eller föremål, beträffande livilka skydd är af nöden, något livarom man 

 först så småningom kan erhålla tillräcklig upplysning. Däremot liafva 

 vi fattat uppgiften sålunda, att det denna gång gäller att angifva de 

 åtgärder, som för det afsedda ändamålets vinnande Ull en hörjan 

 synas böra vidtagas, äfvensom att uppgifva de myndigheter och insti- 

 tutioner, åt hvilka utförandet af dessa åtgärder torde böra uppdragas. 

 Genom det material, som redan förelåg, samt genom från olika håll 

 inkomna upplysningar hafva dock äfven många speciella fall kunnat 

 behandlas, af hvilka någi-a äro af den vikt, att åtgärder snarast möj- 

 ligt böra vidtagas, såvida det afsedda målet skall kunna up]inås. 



Kommitterade hafva från första stiuid varit ense därom, att det 

 framförallt är viktigt att bibringa allmänheten insikt om de förplik- 

 telser, som vi äro skyldiga vårt lands natur, samt att i samband där- 

 med väcka inti-esse för att vårda och bevara densamma, för så vidt 

 sådant för människan öfver hufvud taget är möjligt. Yi hålla följ- 

 aktligen före, att undervisningen här har ett stort, hittills nästan för- 

 bisedt fält för sin verksamhet, som kraftigt bör odlas, ty afsedda in- 

 tresse utgör en grundbetingelse för att de åtgärder, som i öfrigt vid- 

 tagas, skola kunna blifva fullt etfektiva. Det bör sålunda exempelvis 

 af lärare framhållas, att skydd af en sällsynt växt eller ett sällsynt 

 djur ute i naturen är af mycket större betydelse än att skaffa exem- 

 plar däraf till någon samling eller något museum. Den motsatta upp- 

 fattning, som dessvärre hittills i allmänhet varit rådande, har medfört 

 stor och oersättlig skada, i det att många växter blifvit utrotade just 

 på gi'und af deras sällsynthet och däraf betingade större värde för 

 samlingar. Och helt visst förefinnes ett väsentligt hinder för åtskilliga 

 fåglars bosättning i vårt land däruti, att de utan förbarmande ned- 

 skjutas af jägare-ornitologer på grund af den i dessas tanke förtjänst- 

 fulla afsikten att öfverlämna ett sällsjmt exemplar till något museum. 

 Så har exempelvis skett med kungsfiskaren, som sannolikt nu skulle 

 hafva fast fot i landet, om den icke ständigt förföljdes, så snart den 

 visat sig. 



Det är följaktligen enligt kommitterades mening af nöden, att 

 skolor och andra läroanstalter vinnlägga sig om att bibringa lärjun- 

 garna en förändrad uppfattning härutinnan. Ej blott böra lärarne vid 

 undervisningen låta sig detta angeläget vara, utan älven läro- och 

 läseböcker böra mana till skydd för naturen såsom en plikt mot det 

 land vi bebo. Yi anse det därföre vara i hög gi'ad önskligt, att ett 

 cirkulär med uppmaning härtill från Ecklesiastikdepartementet till- 

 ställdes rikets allmänna läroverk, folkskolelärareseminarier, folkskole- 

 inspektörer och folkskolor samt att liknande uppmaning från Jord- 

 bruksdepartementet tillställdes skogsstaten, skogsläroverken, forstliga 

 försöksanstalten, domänintendentenia, statens landtbruksingeniörei-, landt- 

 brukets undervisningsanstalter, hushållningssällskapen o. s. v. 



