70 VETENSKAPSAKADEMIENS ÅRSBOK. 19()(). 



Kronhjorten åtnjuter visserligen skydd på tvenne större gods, men 

 torf(")ljes för öfrigt ifrigt under den alltför långa jakttiden. Från rent 

 vetenskaplig synpunkt är en del af hjortstanimens bibehållande i hög 

 grad önskvärdt. emedan det visat sig, att den skånska hjoi-ten tillhör 

 en särskild ras, som icke är känd från annat håll. På grund häraf 

 borde kronhjorten blifva fullständigt fridlyst inom något till national- 

 park lämpligt område, såsom t. ex. de af kommitterade i en särskild 

 skrifvelse redan förordade Dalby hage och Knifsåsen, hörande till 

 Dalby stuterihemman. Vid sitt årsmöte innevarande år hai' Svenska 

 jägarförbundet uttalat sig i samma riktning. 



Hvad fåglanie angår, torde skyddsbestämmelser för sådana komma 

 att närmare bestämmas vid den af akademien underdånigt föreslagna 

 revisionen af jaktstadgan. Kommitterade vilja dock ej underlåta att 

 här frandiålla den stora fara, som på senare år börjat hota vissa 

 arter på grund af deras användning såsom prydnadsföremål. Så har 

 det t. ex. i Norrbotten blifvit modernt, att i stor utsträckning använda 

 uppstoppade brushanar såsom rumsprydnad, hvilket orsakat förföljelse 

 i ganska stor omfattning af dessa fåglar, som redan äro utrotade på 

 en mängd ställen i södra och mellersta Sverige, där de förut funnits. 

 Än svårare gestaltar sig saken för sådana fåglar, som användas till 

 prydnad af fruntimmershattar o. d., och man har från andra länder 

 exempel därpå, att i sådant afseende eftersökta arter blifvit totalt 

 utrotade. 



Enligt kommitterades mening borde alla fåglar, som icke äro 

 skadedjur, däri inbegripna deras 'Ågg^ bon och ungar, åtnjuta lämpligt 

 skydd af lag. Vidare torde den enskilde jordägarens makt att skydda 

 på hans egendom förekommande djur- och fågelarter böra ytterligare 

 stärkas, så att utan jordägarens tillstånd inga sådana finge därstädes 

 dödas eller deras bon plundras eller förstöras. På grund af den redan 

 föreslagna revisionen af jaktstadgan, anse sig kommitterade emellertid 

 icke nu böra framställa nägra detaljerade yrkanden. 



Däremot torde det höra till kommitterades uppgift att framhålla, 

 att- det äfven för fågelvärldens bibehållande är nödvändigt, att vissa 

 områden inom olika delar af landet fullständigt fridlysas. 



I afseende på geologisT^a bildningar torde såväl de vetenskapliga 

 som de pedagogiska syniHinkterna böra beaktas. Såsom vid Geologiska 

 föreningens i Stockholm sammanträde den 2 februari 1905 framhölls, 

 torde uppgifter rörande hithörande naturföremål äfvensom beträffande 

 de geografiska, livilka alla falla inom den fysiska geografiens område 

 och därföre på det närmaste sammanhänga med de geologiska, lämp- 

 ligast kumia insamlas genom Sveriges geologiska undersökning, dit 

 allmänheten hittills plägat insända uppgifter om mera anmärloiings- 

 värda geologiska fynd. 



Någon afslutad förteckning öfver sädana geologiska föremål som 

 kunna vara i behof af skydd, torde ej på mycket länge kunna åstad- 

 kommas, hvaremot det är af vikt. att en planmässig registrering af 

 dylika så snart som möjligt påbörjas. 



Man torde därvid exemi)elvis böra beakta: sådana sällsyntare 

 företeelser som klotsjraniter. urbergskonglomerat, bollförande diabaser 



