VÄXTERNAS SINNESORGAN. 169 



Vi öfvergå nu till några exempel på de s. k. klängena, 

 klätterorganen hos den högst fulländade typen af klätterväx- 

 terna eller lianerna. Dessa organ visa utomordentlig käns- 

 lighet vid beröring och äfven bestämda rörelsefenomen, båda- 

 dera konstaterade redan år 1827 af H. von Mohl. Ch. Darwin, 

 Sachs, Pfeffer m. fl. hafva sedermera noggrant studerat dessa 

 företeelser. 



Hos gurkväxternas klänge urskiljer man följande skeden 

 i klangets utveckling och verksamhet: 1) det växer fram med 

 hela öfre delen inrullad såsom en urfjäder; 2) sedan det 

 sträckt sig rakt, bibehåller det likväl alltid en liten krökning 

 eller klo i yttersta spetsen och är nu stadt i långsam, kret- 

 sande rörelse med sin fria ände; 3) då det med hjälp af den 

 krökta spetsen fått fatt i ett föremål af lämplig form, visar 

 sig genast dess känslighet, ty inom några sekunder (enligt 

 Borzi redan efter 2—12 sekunder) börjar det kröka sig för 

 att gripa omkring stödet, hvarefter det växer omkring detta 

 i några spiralhvarf, liksom då en tråd nystas omkring en 

 rulle; 4) sedan detta skett, blir klanget okänsligt och dess 

 grepp kring stödet styfnar, medan samtidigt en ny tillväxt 

 inträffar i den fria delen, som får korkskruflika vridningar 

 från bägge ändarna med en mötespunkt på midten; härigenom 

 dragés stjälken närmare stödet och hålles fast liksom med en 

 elastisk spiralfjäder. 



Under den tid klanget är i svängande rörelse med sin 

 spets, är det såsom nyss nämndes mycket känsligt, men hos 

 gurkväxterna endast på den konkava sidan. Det känner dock 

 ej beröringen, d. v. s. retas ej däraf till krökning, såvida ej 

 beröringen är hvad Pfeffer kallar »diskontinuerlig», så att 

 närbelägna punkter utsättas för ohka sammantryckning, och 

 denna får ej vara konstant, utan måste växla till sin styrka 

 på h varje punkt. En dylik beröring uppstår endast vid svag 

 skrapning eller gnidrmig och befrämjas här däraf, att öfver- 

 hudens ytterhinna (kutikula) ofta har mycket fina rynkor 

 eller tvärlister på klangets känsliga sida. Beröring af vatten, 

 kvicksilfver, gelatin och vissa andra ämnen utöfvar en så 

 jämn tryckning, att klanget ej får något intryck däraf. 



Den första framställningen af den mottagliga sinnesytan 

 hos ett klänge lämnades 1885 af Pfeffer, som fann de s. k. 

 känselporerna i öfverhudsceliernas yttervägg hos gurkans klänge. 

 Haberlandt har sedermera undersökt dessa apparater sorg- 



