BIOGRAFIER. — PER TEODOR CLEVE. 191 



Här förelåg för första gången ett fall af isomeri mellan 

 oorganiska föreningar, något som ej kunde förklaras enligt 

 den tidens åsikter och därför äfven betviflades af Berzelius. 

 När Raewsky därefter upptäckt en till sin byggnad ännu 

 outredd men Gros' salt mycket närstående förening (OH) Cl 

 Pt (NH.j)^ (NOo)o företog slutligen Gerhardt en omfattande 

 revision af de ammoniakaliska platinaföreningarna li varvid 

 ännu en ny serie tillkom, nämligen platinamminsalterna, 

 Glo Pt (NHo,), Glo, m. fl. 



Angående den teoretiska tolkningen af dessa experimen- 

 tella resultat gjorde sig de mest skilda meningar gällande. 

 Redan då hade nästan hvarje forskare sin egen teori öfver 

 de ammoniakaliska platinaföreningarna och oredan var så 

 mycket större, som hela kemien befann sig i en öfvergångs- 

 period, då Berzelii länge härskande system måste vika för 

 nj^are åsikter. För att kunna inordna de REiSET'ska sal- 

 terna i sin elektrokemiska lärobyggnad hade Berzelius varit 

 tvungen att fixera sin uppfattning af den elektrokemiskt 

 indifferenta kopplingen. Han ansåg sålunda att t. ex. Reisets 

 första bas var ammoniumoxid kopplad med platinamid, — 

 Pt (NHo)o enligt nuvarande formulering. 



Inom den organiska kemien började emellertid Gerhardts 

 typteori alltmer undantränga den berzelianska, och Gerhardt 

 försökte nu äfven att tillämpa sin teori på de ammonia- 

 kaliska platinaföreningarna genom att härleda dessa från 

 ammoniumtypen. I enlighet med den nya valensläran skilde 

 han härvid mellan »platinosum» och »platinicum» eller 2- och 

 4:-värdig platina. Med något bättre framgång sökte Grimm 

 härleda de komplexa föreningarna från ammoniaktypen. I 

 denna typteori råkade emellertid de ammoniakaliska metall- 

 föreningarnas kemi på afvägar och stelnade snart till ett dödt 

 schema. Det måste därför betecknas som ett betydande fram- 

 steg, när Claus år 1854 skref »dass das Ammoniak in mehreren 

 Verbindungen eine in Beziehung seiner Basicität passive RoUe 

 iibernehmen und gleich dem Wasser als basisches und nicht 

 basisches Wasser fungiren känn». I sistnämnda fall förhåller 

 sig ammoniakens bindning enligt Claus såsom en inaktiv 

 koppling, som icke inverkar på metallens mättningskapacitet. 

 Hans åsikter erbjuda alltså vissa beröringspunkter med Ber- 

 zelius. 



