194 VETENSKAPSAKADEMIENS ÅRSBOK. 1906. 



För att stödja sin uppfattning om arten af nyss nämnda 



isomeri undersökte Cleve de isomera salternas omsättning 



med anilin (10) och fann därvid att slutprodukterna blifva 



olika. Ur den med platosamminklorid bildade föreningen 



kunna de båda upptagna anilinmolekylerna lätt åter af spjälkas, 



däremot stannar hos produkten med platosemidiamminklorid 



en molekyl anilin alltid fast bunden. Han erhöll sålunda 



/NH3CI /NH,C1 



i förra fallet Pt\ , i andra fallet Pt\ ^ ^^ ^^^^ ^, 



^NHgCl ^C.H.NH.Cl. 



Väl saknar det bevis Cleve härur härledt för riktigheten af 



sin uppfattning angående ifrågavarande isomeri bindande 



kraft, såsom Jörgensen visat (Journ. prakt. Chem. [2] 33 



489). Däremot lämnar arbetet ett godt stöd för de formler, 



som numera till följd af P. Klasons undersökningar måste 



anses vara de sannolikaste : 



/NH.Cl /xNH, 



Pt< " och ClPtt 



\NH3Cl ^NH.Cl. 



Full enighet öfver de ammoniakaliska föreningarnas konsti- 

 tution är som bekant ännu i dag ej uppnådd. Väsentligt är 

 att Cleves formler gifva uttryck åt ett af de viktigaste fakta, 

 nämligen klorens olika reaktionsförmåga hos de isomera klo- 

 riderna. Ett intressant exempel på likartad isomeri mellan 

 komplexa platinasyror upptäckte sedermera H. Söderbaum 

 på Cleves laboratorium. I sin grad ualaf handling af år 1888 

 beskref han två serier af isomera platooxalylsalter. 



År 1871 gaf Cleve en förklaring öfver isomerien mellan 

 Magnus' klorur och ett brunt af Peyrone upptäckt salt, 

 hvilket erhöll formeln 



/ /NH.,NH,C1 \ 

 2 Pt< ' + PtCIä 



och således visade sig tillhöra platosamminsemidiamminserien. 

 Genom oxidation framställde Cleve härur motsvarande pla- 

 tinamminsemidiamminsalter. 



Ett decennium förut hade J. Lang beskrifvit intressanta 

 platinaföreningar innehållande flera NO o-grupper. Besläktade 

 ämnen erhöll Cleve genom inverkan af svafvelsyrlighet och 

 sulfit på platosammin- och platosemidiamminsalter. Alla dy- 

 lika kroppar, t. ex. förutom de nämnda äfven de af N. O. 

 Holst närmare studerade dubbelcyaniderna, betraktade Cleve 



