202 VETENSKAPSAKADEMIENS ÅRSBOK. 1906. 



sulfonsyror: 1, 5 (a); 1, 6 (fi); 1, 3 (7); 1, 7 (0); 1, 8 och 



1, 4. Alla dessa genom nitrering af sulfonsyror vunna pro- 

 dukter äro a-nitroföreninga,r. Genom reduktion öfverfördes 

 de i aminosyror, h vilka fått direkt betydelse för färgämnes- 

 industrin. Särskildt gå naftylaminsulfonsyrorna 1, 6 ccli 1, 7 

 i tekniken under namnet »Cleves syror >. 



Sedan Landshoff och Meyer hade upptäckt en egen- 

 domlig omlagring af naftionsyrade salter genom upphettning, 

 visade Cleve 1891 att en öfvergång från 1, 4 naftylamin- 

 sulfonsyran till den isomera 1, 2-syran härvid äger rum. 

 Därmed var den sista af de 7 möjliga a-isomererna funnen (59). 



Vidare framställde Cleve och hans lärjunge Arneli- 

 följande af de 14 möjliga klornaftalinsulfonsyrorna : 1, 4; 



2, 6 och 2, 8 (Arnell 1883—1885); 1, 5; 1, 6; 1, 3; 1, 2 och 

 1, 7 (Cleve 1886—1892); slutligen ett antal nit roklornaftalin- 

 sulfonsyror, hvilkas byggnad utröntes genom förvandling till 

 triklornaftaliner. 



Talrika lärjungar hafva på Cleves laboratorium med- 

 verkat vid utforskandet af naftalingruppen och gjort värde- 

 fulla insatser; här kan endast i korthet erinras om de bidrag 

 som lämnats af A. Atterberg, S. Jolin, O. Widman, Å. G. 

 Ekstrand, K. Arnell, S. Forsling o. a. 



Arbetena på Uppsala kemiska laboratorium inskränkte 

 sig icke till ledarens egna två hufvudtemata, de sällsynta 

 jordarterna och naftalinderivaten, så mycket mindre som 

 Cleve aldrig på något sätt motverkade sina elevers själf- 

 ständiga forskningslust. Oaktadt han ej brukade upp- 

 muntra någon till den akademiska banan, har dock ett efter 

 svenska förhållanden ej obetydligt antal unga forskare fram- 

 gått ur hans skola och å sin sida bidragit att öka mång- 

 sidigheten af institutets vetenskapliga intressen. Oskar Wid- 

 man, sedan 1885 e. o. professor vid laboratoriet och numera 

 dess chef, har där utredt kummingruppens konstitution, och 

 den alltför tidigt bortgångne J. A. Bladin upptäckte, då 

 han var amanuens på Kemikum, tetrazolerna och utförde 

 därstädes viktiga arbeten öfver triazolerna, hvilka alltid skola 

 tillförsäkra honom en ärofull plats bland svenska kemister. 

 Hartssyrorna hafva med framgång bearbetats af A. Vester- 



BERG. 



Under en kortare tid var Cleve äfven sysselsatt med 

 studiet af de invecklade gallsyrorna och undersökte två af 



