BIOGRAFIER. — PER TEODOR CLEVE. 207 



det liafsvatten härstammade i hvilken den fanns. Hans 

 sträfvan gick därför först och främst ut på att vinna en så 

 noggrann kännedom som möjKgt om organismernas utbred- 

 ning i Atlanten och dess vikar. Det var sedan lians tanke, 

 att på denna basis utröna hafvets strömförhållanden. Det 

 enorma material han sammanbragte, undersökte han själf, 

 prof efter prof, och den publikation som innehåller alla dessa 

 uppgifter (The seasonal distribution etc.) kommer att stå 

 som grundval för kännedomen om Atlantens planktongeografi. 

 Däremot kommer det nog att visa sig att hans underlag af 

 fakta likväl ännu var otillräckligt och omfattade för kort 

 tidsrymd för att kunna användas enligt Cleves egentliga 

 tanke till att konstruera strömmarnas förlopp. Såsom nästan 

 h varje föregångsman var Cleve icke i stånd att bedöma 

 sitt material med tillräcklig kritik. Hans hänförelse förde 

 honom öfver det vissas gränser in på spekulationen. Fram- 

 tiden kommer kanske att gifva hans uppfattning rätt i många 

 och viktiga punkter, men öfver hufvud taget veta vi ännu 

 för litet för att taga parti för eller emot i denna sak. Hans 

 oförgängliga förtjänst är under alla förhållanden den, att 

 han först af alla begagnat sig af plankton-organismernas ut- 

 bredning för målmedvetna studier öfver hafsströmmarnas för- 

 lopp och därmed sammanhängande praktiska frågor.» 



Äfven i en annan biologisk fråga af ännu större och all- 

 männare betydelse visade sig hans framsynta och fördoms- 

 fria blick. En naturforskare påminner härom i dagspressen 

 efter Cleves död. Efter att hafva redogjort för den oppo- 

 sition, som vid Uppsala universitet i det längsta mötte Dar- 

 wins utvecklingslära, yttrar han : 



»Det första undantaget, den första som här af gjort offent- 

 ligt ställde sig på Darwins ståndpunkt, var P. T. Cleve ...» 

 I sitt promotionstal om »Naturforskningens resultat och mål » 

 år 1880 uttalade Cleve att man om den »Darwinska teorien» 

 utan öfverdrift kan påstå, att den i det stora hela hyllas 

 af nästan alla arbetande naturforskare», och i ett offentligt 

 föredrag i Naturvetenskapliga studentsällskapet (jfr Ny svensk 

 tidskrift 1882) yttrar han: »Darwins teorier ha därför för 

 naturforskningen blifvit af genomgripande betydelse». »Den 

 naiva, känslan tilltalande uppfattningen af naturen såsom 

 en skapelse, där hvarje stoftgrand är ett bevis för en i alla 

 detaljer ingripande försyn har gifvit vika för den förståndet 



