BIOGRAFIER. — TOBIAS RORERT THALÉN. 227 



element. Det är den förra åsikten, som författarne häfda, och 

 som trots en mängd iakttagelser, som synas tala för den senare, 

 hittills ej blifvit vederlagd. Något olika ställer sig förhållandet 

 med kväfvet, hvars bandspektrum författarne hänföra till nå- 

 gon oxid af gasen, en åsikt, som dock knappt torde kunna vid- 

 hållas. Emellertid bör det påpekas, att det ifrågavarande ar- 

 betet, hvars utförande sträckte sig öfver flera år, vid Ångströms 

 död ännu ej var afslutadt, samt att ThaJén vid dess offentlig- 

 görande icke ansett sig böra göra någon förändring i hvad Ång- 

 ström rörande dessa frågor uttalat. Det är därför ej omöjligt, 

 att om Ångström haft tillfälle att själf deltaga i den slutliga 

 redaktionen, de båda författarne på grund af senare erfaren- 

 heter kunnat få anledning att i ett eller annat afseende modi- 

 fiera den uppfattning af frågan, hvartill deras föregående under- 

 sökningar ledt dem. 



Vid sidan af de hittills omnämnda, till stor del gemensamt 

 med Ångström utförda, spektralundersökningarne bedref Tha- 

 lén dels samtichgt, dels ock under de år, som följde närmast 

 efter Ångströms död, en serie andra dylika arbeten rörande 

 de sällsynta jordarternas metaller. x\nledningen till dessa 

 spektralstudier gåfvo de rent kemiska undersökningar, som vid 

 denna tid förehades på detta svåråtkomliga område af Cleve 

 samt framför allt Nilsson, hvilkas upptäckter af hittills obe- 

 kanta metaller såsom scandium, samarium, thulium o. s. v. 

 genom Thaléns spektraliakttagelser vunno en för kemisterna 

 utan tvifvel högst värdefull bekräftelse. De svårigheter, som 

 den rent kemiska analysen har att öfvervinna vid skiljandet af 

 dessa med hvarandra så närbesläktade ämnen, äro nämligen 

 så betydliga, att det väl kan ifrågasättas, huruvida utan den 

 skarpa kontroll, som den spektroskopiska analysen förmår 

 lämna, ett slutgiltigt afgörande af hithörande frågor öfver 

 hufvud taget är möjUgt. I fysikaUskt hänseende innebära dessa 

 Thaléns undersökningar ett första fastställande af dessa säll- 

 synta metallers spektra, som i afseende på noggrannhet först 

 helt nyligen med tillhjälp af bättre material och vida mer full- 

 ändade observationsmedel kunnat öfverträffas. 



Vid sina undersökningar öfver solspektret af år 1860 hade, 

 såsom redan omnämnts, Kirchhoff äfven anställt den första 

 systematiska jämförelsen mellan detta spektrum och de ly- 

 sande spektra af en del af de vanligaste metallerna och därvid 

 funnit de märldiga liniecoincidenser, hvarpå med stöd af ab- 



