236 VETENSKAPSAKADEMIENS ÅRSBOK. 190G. 



del af sin tid. Dit hör i främsta rummet de ständigt återkom- 

 mande fakultets- ocli konsistoriesammanträdena. På de ären- 

 den, som där förekommo, offrade Thalén ett ej ringa arbete, 

 liksom också på dem, som tillhöra universitetets drätselnämnd, 

 i hvilken han sedan 1883 var ledamot och sedan 1890 ordfö- 

 rande. Tager man vidare i betraktande, att han under åren 

 1889 — 91 var prorektor, under 42 år från 1860 till 1902 veten- 

 skapssocietetens bibliotekarie samt under åren 1880—1901 dess 

 sekreterare och slutligen från 1 865 till 1879 censor vid mogenhets- 

 examina, så må man väl med skäl beundra den stora energi, som 

 gjort det möjligt för honom, att ej blott på ett utmärkt sätt 

 fylla alla dessa olikartade uppgifter, utan därjämte finna tid 

 till de många forskningsarbeten, hvarmed han riktat sin veten- 

 skap. Hvad han till fromma för denna och såsom medlem af 

 Upsala universitets lärarekår uträttat, är sålunda icke ringa 

 men väl egnadt att bereda hans namn ett aktadt rum i detta 

 universitets och den svenska vetenskapens historia. 



Det är naturligt, att Thaléns lika omfattande som fram- 

 stående verksamhet såväl i vetenskapens som universitetets 

 tjänst ej kunde bli obemärkt, utan tid efter annan äfven i yttre 

 måtto erhöll sitt välförtjänta erkännande. Sålunda kallades 

 han redan 1863 till ledamot och 1901 till hedersledamot af Ve- 

 tenskapssocieteten i Upsala samt 1868 till ledamot af Veten- 

 skapsakademien, från hvilken han flora gånger fått för sina 

 spektroskopiska arbeten mottaga vetenskapliga pris. Värdet 

 af dessa spektralarbeten framstår än mer genomx det erkännande, 

 som 1884 från Royal Society i London kom desamma till del 

 i form a,f Rumf ordmedalj en. Förutom af de båda nämnda 

 akademierna var Thalén äfven ledamot af fleia andra lärda 

 sällskap, så inom som utom fäderneslandet samt erhöll vidare, 

 för sin metod att medelst magnetiska mätningar undersöka 

 järnmalmfält, dels ett anslag af järnkontoret 1874, dels franska 

 geografiska sällskapets medalj vid den internationella geogra- 

 fiska kongressen i Paris följande år. Thaléns stora insikter och 

 auktoritet i alla frågor, som rörde precisionsfysiken, gjorde sig 

 ock gällande i sådana fall. då, såsom vid internationella företag 

 på detta område, det gällde att för de olika deltagande natio- 

 nerna finna fullt kompetenta representanter. Sålunda funge- 

 rade han såsom delegerad för Sverige vid den internationella 

 elektricitetskongressen i Paris 1 881, liksom ock vid de allmänna 

 konferenserna för mått och vikt 1889 och 1895. Efter det 



