Nr. 2] 



MJØSENS FISKER OG FISKEHIEH 



17 



med Iryghel ultale, at en rent overveiende del av fangstutbyttets 

 værdi, jeg tror endog ca. 75 °/o, skriver sig fra fisiv som direkte 

 (lagesild og delvis sik) og indirekte (ørret, der lever væsentlig av 

 planktonspisende fisker) utnylter indsjøens planklonproduktion. 



Lagesild (Core<j<)iuis alhula Lin.). 



Der skrives ogsaa lagesild, laagaasild, laagsild,laugsild, 

 mens fiskerne i den nordlige del av Mjøsen oftest sier bare sild. 

 Den første del av navnet har sin oprindelse av elven Laagen 

 eller Langen, hvori denne fiskeart forretter sin gytning, og har 

 intet med ordet lake eller saltlake at gjøre, som enkelte har ment. 

 Ordets sidste stavelse skal stamme fra det oldnorske navn paa 

 denne fiskeart: sil og burde derfor kanske rigtigst skrives uten 

 (/ i enden. Uttalen i P'aaberg, hvor det største lagesildfiske fore- 

 gaar, er laagaasild; men næsten alle andre steder omkring Mjøsen 

 sies der lakesild med en tydelig uttalt haard Å*. 



Fig. 1. Laffesild f. umiddelbart Tør t*ytningen. Vingerum -^/lo 1905, 

 d. øverste 6 (han(isk), d. nederste 9 (hunfisk), Va nat. si. 



Som foran nævnt kalder fiskerne — særlig ved Mjøsens nord- 

 ende — i daglig tale denne fiskeart næsten aldrig andet end sild. 

 Delte gjælder ogsaa i ordsammensætninger; saaledes taler fiskerne 

 om »smaasild«, »blandingssild«, »sildekvartil«, »sildenol« o. s. v., 

 hvilket alt sammen i forbindelse med lagesildens likhet — ialfald 



