Nr. 2] MJØSENS FISKER OG FISKEHIER 59 



garnet skal følge tæt efter bunden, hvor silden pleier staa, roes 

 der ganske langsomt. Silden loper sig da fast i inaskene som 

 i et almindelig draggarn. Hvor der er mere strøm, drives blot 

 fra en baat, med kabben tlytende paa den ene ende alene. 



Det gjælder ved dette fiske at være godt kjendt paa bunden 

 hvor der skal drives, saa garnet ikke sætter sig fast i nogen 

 slørre sten, og det pleier da ogsaa disse fiskere at være, som 

 aar efler aar drar garnet over de samme fiskepladser. Hver 

 gang de kommer til et sted hvor de vet der ligger en større sten 

 paa bunden, ror de lit sterkere i, og saa løfter garnet sig op 

 over det farlige punkt. 



Naar de har drevet et par eller flere hundre alen, eftersom 

 drivgarnspladsen er stor til, trækkes garnet ind, idet den sidst 

 u Ikastede ende tages ind først. Ikke sjelden landdrages ogsaa 

 garnet, hvis stranden paa stedet gir anledning dertil — »hvis 

 landskapet er pent» som en gammel fisker uttrykte sig for mig 

 - — . Garnets landdragning er fordelagtigere end dets inddragning 

 i baaten, da garnet paa førslnævnle maate virker som en not 

 og forøker utbyltel med kanske likesaa mange eller liere fisker 

 end der forul allerede sitter fast i garnmaskene. 



Drivgarnsfisket foregaar væsentlig om natten. I den lyseste 

 tid om dagen nytter det aldeles ikke at forsøke. F'oruten paa 

 Trosset foregaar fiske med sildedrivgarn ogsaa paa 

 Vaaløien, Mæhlum, Moshølen, søgård Jørstad, Sund- 

 gaarde n, Brun lang og nedre Dahl. 



Paa sildevari)ene paa Trosset faaes i sildetiden av andre 

 fiskesorter blot nogen faa sik, en sjelden gang en utgylt ørret, 

 og endelig en del smaa harr, som gjerne er fuldstoppet av lage- 

 sildrogn, og likedan er forholdet paa alle ovenfor liggende sildevarp. 



Ovenfor Trossetsanden ligger en hel række lignende flate øer, 

 bestaaende av finere og grovere rullestensgrus og sand, hvilke 

 med faa avbrytelser naar næsten helt op til I^runlaug bro. Paa 

 na\sten alle disse »sandene » foregaar lagesildfiske under nogen- 

 lunde samme forhold som paa Trossetsanden. Jeg vil derfor i 

 det følgende, naar ikke specielle forhold forlanger noget andet, 

 kun i korthet omtale fiskeriel paa disse, idet jeg indskrænker 

 mig til væsenllig at nævne navnene paa de vigtigste varp og i de 

 fleste tilfælder anføre av hvem de eies, eller til hvilke gaarder 

 de hører. Jeg vil ikke undlale at gjøre opmerksom paa, at mine 

 anførsler vedrørende I^aagens lagesild-fiskepladser ikke gjør for 

 dring paa al være absolut fuldstændige. Imidlertid tror jeg dog 

 at der ikke skal mangle meget herpaa, likesom jeg haaber ogsaa 

 al ha faat med alt av mere nævnevæ^rdig betydning, som kan 

 tjene til at illustrere særegenhetene ved dette i vort land og vist 

 nok i hele norden enestaaende elvefiske av lagesild. 



