120 



HARTVIG HUITFELDT-KAAS 



[1916 



I nogen grad kan muligens ogsaa Mjosens uensartede dybde- 

 forhold og dens i fjorder opstykkede form ha bidradd til at frem- 

 avle specielle «orretracer» i indsjoens forskjellige deler, saaledes 

 en gjennemgaaende mindre orretsort i Bundefjorden — hvad til- 

 dels ogsaa kanske kan staa i forbindelse med at rigtig store orreter 

 vanskelig kan gaa op i denne fjords gyteelver — og en særlig stor 



Fia. 



Mjøsørret f. som. 1001, længde 58 cm. V 

 Hammer.stnd fot. 



nat. stO 



i den nordlige del av Mjosen fra Gjovik og nordover. Endelig har 

 utvilsomt ogsaa den mangesteds fra hentede orretyngel, som i 

 aarrækker er blit utsat i Mjosen, hat sin andel i Mjosorretens uens- 

 artede præg. Saaledes synes jeg fig. 54 minder ikke saa litet om 

 sjoorret, hvorav ogsaa yngel er utsat i Mjosen. 



Blandt abnormiteter hos M j o s o r r e t vil jeg nævne 

 at jeg en gang har paatruffet en mindre orret med utpræget «m o p- 

 s e h o d e», som blev frembudt tilsalgs hos en fiskehandler paa 

 Hamar (se fig. 60). 2 andre orreter (paa ca. 3 — 4 kg.) med mopse- 

 hode er fanget ved Hunnerfossen i de sidste aar. 



Om or retens næring i Mjosen har jeg litet at oplyse. 



Fig. 56. »Jaj*er» (»vinlerstonning>>) f. ved Hamar vaaren 1903. 

 Længde 79 cm. Hammerstad fot. 



da de store Mjosorreter var en altfor kostbar vare til at jeg kunde 

 tænke paa at kjope dem op til undersokelse av maveindholdet. 

 Efter hvad der er mig meddelt av andre, som har hat anledning til 

 at undersoke maveindholdet hos storre orreter fanget i Mjosen, 

 synes dette væsentlig at bestaa av krokle og lagesild, hvad jo 



