Nr. 2] MJOSENS FISKER OG FISKE RIER 151 



derfor ganske meningslost at foreslaa nogen som helst fredning for 

 denne fiskeart i Mjosen eller dens tillopselver likesom heller ikke 

 for den i Vormen levende harrstamme. 



Krøkle (Osmerus eperlanus Lin.) 



Krokle er denne fiskearts almindelige navn i Mjostraktene, 

 likesom ved Randsf jorden og ved Tyrif jorden. De store eksem- 

 plarer kaldes ved Lillehammer ogsaa s 1 o m og ved Hamar 

 k r o k 1 e k j o r eller k r o k 1 e s 1 o m m e. 



Kroklen er vel kjendt fra alle deler av Mjosen, særlig fra dens 

 indsig mot land i gytetiden om vaaren. Til andre tider av aaret 

 ser man litet til den, idet hare et og andet storre eksemplar faaes 

 paa dyptstaaende smaamaskede garn, særlig under lagesildfisket, 

 likesom en del landtrældies med lagesildnotene ved Lillehammer 

 om hosten. Heller ikke ser man den nogen gang i overflaten av 

 vandet, naar undtages under og en kort tid efter gytningen. I det 

 hele tat forer den en mere bortgjemt tilværelse end nogen anden 

 Mjosfisk, ninauget kanske blot undlat, og allikevel forekommer 

 den silvkerlig i uhyre mængde i Mjosen, hvad man faar et levende 

 indtryk av under dens masseoptræden i gytetiden. Da den saaledes 

 utenfor denne tid kun fanges leilighetsvis i ganske ringe mængde 

 lar dens tilholdssteder sig ikke med sikkerhet fastsætte. Efter min 

 erfaring mangler den hele sommeren igjennem paa ganske grundt 

 vand og nær land og findes heller ikke i de overste overflatelag, 

 men forer allikevel, ialfald indtil den har naadd sin middelstorrelse 

 av 10 — 13 cm., for en meget væsentlig del et pelagisk levesæt, da 

 dens maveindhold hovedsagelig bestaar av pelagiske krebsdyr. 

 Formodentlig holder den til i noget dypere vandlag, ialfald adskillig 

 under vandets overflate. Delvis opholder den sig tydeligvis ogsaa 

 nær bunden, da de storre eksemplarer temmelig hyppig faaes i 

 lagesildgarnene i en dybde av 20 — 40 m. 



Den rent overveiende del av den krokle som 

 fanges i Mjosen — jeg tror sikkert flere og nitti 

 procent — har en længde av c a. 9 — 1 3 c m., hvilken 

 storrelsesgruppe efter mine skjælbestemmelser maa antages at 

 betegne væsentlig forste gytende aarsklasse: 3-aaringene (se fig. 

 71) — jeg bortser da fra at muligens ogsaa en liten del 2-aaringer 

 deltar i gytningen — . Ved siden derav faaes ogsaa storre, ja endog 

 meget større fisker like op til den dobbelte længde; men disse 

 sidste utgjor merkelig nok kun en ganske liten brokdel av det 

 samlede fangstutbytte, ja de aller storste eksemplarer paa 20 — 26 

 cm. optræder endog i et saa ringe antal at de ikke utgjor mere end 

 nogen faa pro mille av den samlede mængde gytende fisk. Av fig. 

 71 vil man faa et indtryk av denne 3-aars-gruppens overvegt i 



