Nr. 2] 



MJOSENS FISKER OG FISKERIER 



189 



kunde vi ogsaa tydelig se, hvorledes hvert oieblik fiskene slæng- 

 tes iland, snart var det en bred, sprællende sorenne, snart en liten 

 solvglinsende laue, den sidste dog med nogen skuffelse for fiskeren; 

 ti lauen nyder ikke samme sportslige anseelse som den storre og 

 vegtigere sorenne. 



De heldigste av fiskerne, som hadde holdt paa hele dognet 

 igjennem, hadde faat fiskekonterne næsten fulde, men like utræt- 

 telige var de, ti det gjaldt at skynde sig, fisket begyndte allerede at 



Fig, 85. »Sorenncliske)' i Svartelven (utsigt opover elven) 



ta av, og i aften var det slut for denne gang. Kun den morkeste tid 

 av natten og de varmeste timer om formiddagen holdtes hvil. 



Det er ikke sjelden at en flink fisker paa et dogn kan hale ind 

 saa meget som han blot er istand til at bære hjem paa ryggen. I 

 det hele tat maa fisket siges at være meget lonnende, hvad kvan- 

 titelen angaar, ti alle faar fisk, selv den mest klodsede, om end 

 den dygtigste og mest erfarne trækker av med hovedgevinsten. 

 Paa den anden side kan sorennefisket ikke sies at være lonnende 

 i den forstand at salget av fisken yder en passende erstatning for 

 den til fisket anvendte tid. Dertil er sorennen en altfor litet 

 salgbar vare, ja omtrent uavsættelig; ti det er næsten blot fattig- 



