194 HARTVIG HUITFELDT-KAAS [1916 



jeg ingen grund til at foreslaa nogen frednings- 

 tid eller andre forholdsregler til beskyttelse 

 av denne fiskeart. 



Vederbuk (Leuciscns idus Lin.) 



V e d e r b u k er denne fiskearts almindelige navn omkring 

 Mj osens centrale parti — i gamle regnskapsboker fra Åker gaard 

 ved Hamar fra 1770 — 90-aarene sees skrevet «W e 1 1 e r b u g» — . I 

 Vormen ved Minne og i Laagen kaldes den undertiden (feilagtig) 

 ogsaa b r a s m e, idet den sammenblandes med den virkelige 

 brasme eller brasen (Abramis brama (Lin.)), som forekommer i 



Fig. 88. Vederbuk (Leiiciscus idus) f. ved Hamar straks efter gytningen 

 vaaren 19U1. Ca. ^li nat. st, 



ringe mængde i begge disse elver. Leuciscns cephalus (Lin.) som 

 prof. Collet^) efter en opgave fra prof. Rasch^) anfører som forekom- 

 mende i Vormen, synes derimot at være ganske ukjendt av fiskerne 

 paa dette sted. 



Vederbuken er kjendt fra alle deler av Mjosen, men synes kun 

 paa faa steder at forekomme i nogen storre mængde. Talrigst 

 optræder den vistnok omkring Hamar, i Akersviken, i Bundefjor- 

 den, i Vormen og i den nederste del av Laagen. 



Den almindelige længde av gytende fisk 

 synes at være 4 1—4 6 cm. og vegten 1— IK kg. De 

 største som fiskes i Svartelven i gytetiden opgives at være paa 2 kg, 

 I Laagen skal der enkelte ganger været fisket «brasmer» paa 

 2K.-3 kg. 



1) R. CoLLETT: Meddelelser om Norges fiske i aarene 1884—1901 III 

 Chria. Vid. Selsk. Forh. for 1905, s. 5. 



