204 HARTVIG HUITFELDT-KAAS [1916 



S a n d S k r e e n S næring i Mjosen har jeg ved mine under- 

 sokelser av liskens maveindhold (dog blot fra fisk fanget i ringe 

 dybde) fundet bestaar væsentlig av smaadyr, som lever paa bunden 

 paa grundt vand; forovrig synes den at være temmelig mange- 

 artet og mere vekslende end hos de ovrige Mjosfiskearter, hvis 

 næring jeg har hat anledning til at studere. 



Hos baade smaa (5 — 7 cm. lange) og storre (8.5 — 10.5 cm. 1.) 

 fisker har jeg i oktober fundet i betydelig mængde chironomide- 

 larver, enkelte perlidelarver og levninger av forskjellige andre 

 vandinsektlarver, av smaa vandkalver og andre insekter, hos d>^ 

 storre fisker desuten levninger av smaa 1.2 — 1.5 cm. lange fisker: 

 Gasterosteus pungitiiis og endog fisker av egen art. A\ 3 smaa 

 fisker 5 — 6 cm_. lange fanget i midten av mai fandt jeg at de 2 

 hadde resp. ca. 80 og ca. 150 rogn av Osmerus eperlanus, hvis 

 gytetid det netop var, i maven, ved siden av levninger av insekt- 

 larver og dertil temmelig store tuster av den traadformige grøn- 

 alge Rhizocloniiim hieroglyphicum, hvilke sidste vel var medfulgt 

 tilfældig med anden næring. Den 3die hadde levninger av smaa 

 chironomidelarver i ventrikelen. 



Gytetiden synes at falde langt ut i mai. I midten av denne 

 maaned har jeg fanget adskillige eksemplarer som endnu ikke 

 hadde paabegyndt gytningen . Allerede ved en længde av 5 cm. 

 er hunnene kjonsmodne. Et i mai undersokt eksemplar av denne 

 længde hadde 73 rogn i ovarierne. 



S a n d s k r e e n er ikke g j e n s t a n d for særskilt 

 fiske, men fanges blot leilighetsvis under andet 

 fiske og næsten blot med not. Nogen anvendelse har den ikke, 

 vistnok ikke engang som agnfisk, hvortil den efter erfaringer fra 

 utlandet vites at egne sig udmerket. Forovrig skal den ha et 

 velsmakende kjod. I Syd- og Mellemeuropa, hvor den dog blir 

 meget storre end hos os, anvendes den fleresteds i husholdningen 

 og regnes i stekt tilstand endog for en ren delikatesse. Den synes 

 at spille en ikke ganske uvæsentlig rolle som næring for andre 

 fiskearter i hvis mave jeg oftere har fundet den. I sin graasprag- 

 lede rygfarve, som bringer den til helt at falde sammen med stenene 

 paa bunden, besidder den dog en beskyttelseslikhet, som i hoi grad 

 vanskeliggjor andre fiskesorters efterstræbelser. Saa længe den 

 holder sig stille er den paa grund av disse sine mimicry-tegninger 

 næsten umulig at opdage selv paa nogen faa tommers vand. Efter 

 min mening staar den i denne henseende ikke tilbake for nogen 

 skrubbeflyndre. 



Hvad der fanges av sandskre i Mjosen er hoist ubetydelig. 



Nogen forholdsregler for at beskytte denne 

 for Mj osens mat nyttige fiskebestand vistnok 

 temmelig indifferente fiskesort finder jeg 

 ingen grund til at soke bragt i anvendelse. 



