No. 2] MJØSENS FISKER OG FISKERIEU 219 



Saa langt den mundtlige Tradition strækker sig tilbake, har 

 Fiskeriet været af stor Betydning for Faaberg. Silden og Siken 

 har været opfisket i slige Masser, at Fisk har været benyttet som 

 almindeligt Næringsmiddel hele Vinteren udover baade i Hus og 

 Hytte fra Dalbunden op til Skovkanten, ikke alene i Faaberg, men 

 ogsaa videre udover. Talopgaver over de opfiskede Kvanta kunde 

 formentlig langt bortefter ogsaa kunne skaffes, men dette faar 

 blive Grundeiernes Sag. Redskaberne har været Not, Drivgarn, 

 Mæhlkrak og Grundhov. Efter Flommen i 1789 var imidlertid 

 Fisket daarligt i nogle Aar, men ellers har Fiskerierne i Laagen 

 været noksaa aarvisse, indtil Virkningen begyndte at vise sig af 

 den ovenfor na^vnte Dam over Vormen.»i) 



Jeg skal derefter i kronologisk orden meddele: 



Utdrag" av brever i Diplomatorium Norvegieum, 

 vedrørende fiskerierne i Laagen. 



=^9 1386, Dipl. Norv. I nr. 499. M i k j a 1 s v a r p e t. 



Brynjulv Toresson gav og avhændet K> mandslod i 

 Mikjalsvarj)et som han arvet efter sin far og mor, til 

 «hæderlig mand» Jon Marteinsson (riksraad). 



1^ 12 1395. DN. IV 654. M i k j a 1 s v a r p e t. 



Lagrellemand Sigurd Aslesson vidner, at aaret efter den 

 store mandedod, da han selv eide halvanden mandslod i 

 Mikjalsvarpet, da eide kongen % av en mandslod, hvilke 

 % Erik slembe oppebar indtægten av paa kongens vegne 

 og selv oppebar Erik indtægten av den sidste % deri saa 

 længe han levde. 



Efter avskrift fra 1459 (DN. IV 945). 



^Vo 1413. DN. XII 151. Kjervarpet. 



Erik Erlingsson bonde paa Nordre Hov gir presten ved 

 Faabergs kirke en mandslod i Kjervarpet, til evig sjæle- 

 messe og forbonner for sin hustru Gudrun Eivindsdatters 

 sjæl, og naar han selv dor, ogsaa for hans sjæl. 



^Vo 1418. DN. I 660. K j e r V a r p e t. 



Ulv Petersson, prest paa Faaberg, og Erling Eiriksson 

 enedes om at la biskopen i Hamar, eller hans official, 

 avgjore deres trætte om den mandslod i Kjervarpet, som 

 Erlings far hadde git Faabergs kirke. 



^) Der refereres lil Sundfosdammen. H. K. 



