232 HARTVIG HUITFELDT-KAAS [191& 



sig; dog saaledes, at ikke flere Aafloyer end 2, efter hinan- 

 den udefter Strommen skal tillades, og saaledes, at disse 

 skal have friet og fornodent Rom til at trække deres Hov- 

 drætter; uden for disse Hovdrætter overtrækker Nordhovie 

 Opsiddere sit Vidjebaand, og om de ville i mellem begge 

 Land, uden at fornærme ovennævnte Øverdahlens Opsid- 

 deres Fiskerie; og benytte hine sig fra ostre Side til Midt- 

 vands med sit Fiskerie, saa meget de vil udefter; og 

 ligesaa ovenfor benævnte Øverdahls Vidjebaand skal Xord- 

 hovies Opsiddere fra ostre Landet av benytte sig til 

 Fiskerie, likeledes til Midtvands, saa længe deres Land- 

 ejendom paa ostre Side strækker sig, og paa det sidste 

 Sted kan nok Øverdahlens Opsiddere sætte et Vidjebaand 

 om de ville; dog saa, at Fiskeriet ikke fra begge Siddere 

 skal gaa mere end Midtvands. 



Uden for disse benævnte Fiskerier Revet kaldet, skal det 

 være tilfælles for begge Parter, saaledes, at Øverdahlen 

 beholder det halve av hvad som der falder, og Nordhovie, 

 Johannes K Part og de tvende Nordhovie Resten, som den 

 sidste Vi del. 



Saaledes foreenede. 

 Børe Gulbrandsen Øverdahlen. Johannes Olsen Nordhovie 



med foi't Pen. 



Ole Arnesen Nordhovie Christian Knudsen (Uhrmager) 

 med fort Pen. med fort Pen. 



AT ovenstaaende er ligelydende med Protocollen bekræ^fter 



(S.) pr. A. Broch 

 Reichenwald.» 



Man ser av ovenstaaende forlik at ho^'fisket efter lagesild den 

 gang (som ogsaa foran berort s. 76) dreves paa en maate, som var 

 temmelig forskjellig fra den som brukes i vore dager. Indretnin- 

 gen med de tvers over elven strukne vidjebaand, hvori baatene 

 hang som perler paa en snor, var en langt mere primitiv og utvil- 

 somt langt mindre lonnende fiskemaate end den i senere tider 

 brukelige, hvor baatene ligger enkeltvis tjoret i forankrede tommer- 

 stokker, i hvilket tilfælde hver fisker faar et friere raaderum for 

 bruken av hoven, likesom han ogsaa har den fordel at kunne flytte 

 længer op eller ned i elven, eftersom silden skifter plads. 



Det andet av de ovennævnte dokumenter angik et «s I e o»- 

 (s 1 e-) fiske i Laagen. Vedkommende fangstindretning, 

 som av «opsidderne paa gaardene Ronne, Borud, Bjerke, Onsum, 

 Christopher Jorstad, Øvre Jorstad Peder, Nordre Hoff Amund og 

 opsidderne paa Sondre Hoff» i forening var opfort i 1810 «tvert over 



