VI ALEXANDER BUGGE OG FREUHIK SCHEEL [191(1 



XII. S. 234. Hualspeck slaaghenn wthii Stenvigholms Lenn. 



XIII. S. 235. Hiortewildbrad, som er slagett och skott paa kro- 

 nens och Stiicthens oyer. 



XIV. S. 236. Lax Som er thaagenn wthij Stenuigholms lenn. 



XV. S. 237. Holms (d. e. Nidarholm klosters) landskyld aff 

 Stenuigholms lenn. 



XVI. S. 257. Helliigszettherenns (d. e. Helgesæter klosters) 

 landskyld Bock. 



XVII. S. 279. Cathedraticum aff Slenwiigholms Lenn. 



XVIII. S. 284. peninge wpboret aff Capelier wthii Trondheims 

 stiigtth. 



XIX. S. 285. Thiennde aff all Stenwigholms lenn. 



XX. S. 295. Kronnens Sakeffald aff alle Stenuirysholms lenn, 

 forst aff Trondheims By. 



S. 37 — 51 indeholder „Kronens Ledingh aff Throndhjems By". 

 Ledingen var efterat Kristian III var blit konge i Norge, for en 

 stor del gaat over til at bli en fast skat som blev utredet i rede pen- 

 ger. Yngvar Melsen skriver om ledingsskatten under Kristian III 

 bl. a.: „I Baahus len anholdt almuen om at faa lo aars udsættelse 

 med at stille sit skib, og i det store Akershus len tilbod bonderne, 

 hvis de kunde slippe for at stille de forlangte skibe, at betale en fast 

 afgift, og tanken blev straks grebet. Kongen bestemte, at der 

 skulde forhandles med dem om en saadan afgift. Denne blev og- 

 saa fastsat til en halv daler (eller dens værd) for hver mand, lige- 

 som Oplandenes almue skulde betale samme afgift for sin tidligere 

 udfareleding."!) I Bergen var borgerne, da Fredrik II i 1559 koui 

 paa tronen, — eller mulig for — blit forlikt med kongen om at 

 betale en fast sum penger om aaret i leding. Det beter i et klage- 

 brev fra Bergen av 1552^): „Sameledis giffue wij eder: k: Mt: ydmy- 

 geligen tiilkiende, att vij fattige mend gaff eders naade: xl: marck 

 Norsche tiil leding om aarit, oc same leding vdgick aff borgerne oc 

 vdaff husene: Nu er ther mere end VII c: par huse affbrentt, saa 

 att wij icke formaa att vdgiiffue same leding. Oc setter thet ther 

 fore ind hoes eders k: Mt. sielff, hues eders naade ther vdj wille os 

 forschone, thij thet er den storste oc heste part af byen som aff- 

 brent er." Til denne avgift svarer den leding som i 1548 blev 

 opkrævet i Trondhjems by. Den synes dog, i motsætning til i Bergen, 

 bare at ha været opkrævet av indbyggerne og ikke av husene. Ledin- 

 gen er næppe som en fast personskat blit opkrævet paa denne maate 

 før Kristian III's tid. Vi har fra aaret 1520 — 21 bevaret et skatte- 

 mandtal for Trondhj em („Mandtall j Trondhiem")^), som vi siden 

 skal komme tilbake til. Den skat som det her er tale om, er ikke leding. 



') Norges hist. IVi, s. 5t). .Ifr. Norske Hegnskaber og .Jordebøger IV, s. .509. 

 -) Diplomatarium Norwegicum (citeres som DN.) XIII n. 722 (s. 814). 

 2) Norske Regnskaber og Jordebøger II, s. 145, 152. 



