VIII ALEXANDER BUGGE OG FHEDRIK SCHEEL [1916 



han kaldes ogsaa Niels Larensson (Laurissen) og var borgermester 

 i Trondhjem^). Niels Eriickszonn som betalte 2 skilling i leding, 

 regnes ogsaa mellem husmændene. Han nævnes alt i skattemand- 

 tallet av 1520 ( — 21) og var dengang nordfarer og seilet paa Haalo- 

 galand eller Finmarken.^) Grunden til at velstaaende mænd som 

 han og Nils Lauritson regnes mellem husmændene, kan bare være 

 at de ikke længer hadde sit eget hus, men — vel paa grund av alde- 

 ren — bodde hos andre. Ledingsskatten var, ser vi, for dem av for- 

 stå klasse, 2 skilling om aaret, og for de andre 1 skilling. Hiisma6r 

 betyr paa gammelnorsk: I. en som bor til huse hos en anden, II. en 

 som leier rum hos en husbonde i en by.^) Det beter i Magnus 

 Lagabøters Bylov (VI k. 7) om huseieren (husbondi): husmenn 

 sina alla |)a seni hann hyggir hus sin vinniifæra skal hann 

 abijrgiazt at peir gange eigi at bitlingum (alle de arbeidsfore 

 mænd, som han leier hus til, skal han staa inde for at de ikke gaar 

 paa tiggeri"). I denne betydning maa „husmænd" forstaas her i 

 registeret. Det betegner folk som lever av sit arbeide, men leier hos 

 andre. „Joren y Graabroder" har saaledes leiet hos „Lasse y Graa- 

 broder", d. e. Lasse som leiet Minoriternes tidligere kloster i 

 Trondhjem. Tallet av „husmænd" er 106, derav 1 kvinde, Anna 

 Marqwardtzdotter. Hun var vistnok soster til Syuer Markuorszonn, 

 som nævnes i forste klasse i registeret, og til Ener Marqualszon, som 

 var lagrettesmand i Trondhjem i 1552, men merkelig nok ikke 

 opfores i registeret.*) 



Tilslut som den tredje klasse kommer i registeret „Fatiig qwin- 

 ners leding". De betaler alle 1 skilling i leding. Mellem dem opfo- 

 res tilslut en person, som synes at vau-e en mand, nemlig „Grothny- 

 ding mand". Hvorledes dette skal forklares, vet jeg ikke. 



I Bergen utgjorde ogsaa, som for næ^vnt, de „fattige qwinder" en 

 særskilt klasse av skatteyderne. Helt fattige kan de tiltrods for nav- 

 net ikke ha været. I Bergen i 1520 regnes bl. a. dertil en huseier- 

 ske Anne Danske, som betalte 12 mark.'^) Mellem de «fattige kvin- 

 der» i Bergen nævnes en frille hos en prest**) og flere særlig i Ovre 

 Stræte, som synes at ha været offentlige kvinder. De „fattige kvin- 

 der" i Trondhjem har vistnok ogsaa ernæret sig paa forskjellig vis. 

 En — Kloke Gierthrud — mulig ogsaa Jørenn Nykonst — mistænker 

 jeg for at ha været en „klok kone", som levet av at signe, mane, 

 spaa o. 1. ¥a\ anden var kokkekone (Kock Kone). Offentlige kvinder 

 har det vistnok ogsaa været mellem dem, f. eks. Mareth Franzos. 

 Hendes tilnavn kommer vistnok av at hun hadde „franzoser", d. e. 

 den franske syke eller syfilis, som efter franskmændenes tog til 



1) DN. XII n. 619 (s. 762), n. 628, XI n. 624. 



-) Norske Hegnskabcr og Jordebøger II, 152" 



') Se Hertzberg, Glosser til Norges gamle love, B. V. 



*) DN. XI n. (180. 



5) Norske Begnskaber og Jordeboger II, 618 '*-*'. 



«) Sammesteds, 619-". 



