XX ALEXANDER HUGGE OG IREDRIIv SCHEEL [1916 



lorte sit skib, er den samme som den bekj endte raadmand i Ber- 

 ij;en Tonnes Kkmsson, som i disse aar ogsaa provet paa at drive 

 skibsfart paa Norchuskind.^) De andre navne som nævnes, bar 

 jeg ikke kunnet identificere. Alt ialt styrker regnskapet over skibs- 

 skatten forestillingen om at velstanden i Finmarken i anden halv- 

 del av loOO-tallet var storre end bundrede aar senere. Næsten alle 

 Finmarksskippere har norske navne. Skrifter fra slutten av 1500- 

 tallet fortæller derimot om at det «her er mange atskillige slags 

 folck aff atskillige landskab komen, som er Norske, Tyske, Danske, 

 HoUender, Skotter ocji mange andre slags folck, som her boer».2) 

 Foruten i Nordland og Finmarken har det, vet vi, like fra de 

 ældste tider og ned til vore dager været fisket torsk og skrei langs 

 hele kysten av Norge fra Sondfjord og op til Namdalen. Bare paa 

 faa steder bar dog dette fiske hat storre okonomisk betydning. Vi 

 ser det bedst av regnskapet her. Skibsskatten fra Sondfjord, Nord- 

 fjord, Sunnmore og Romsdal indbragte i 1563 tilsammen 117 vaag 

 3K' pund fisk imot 5 daler, 446 vaag K' pund fisk, 7 rav (torret 

 kveite) fra Lofoten og Vesteraalen alene. 



Fra Sondfjord, Nordfjord og Sunnmore^) blev fisken fort til 

 Bergen; fra de 4 sjolen, det vil si Romsdal, Nordmorc, Fosen og 

 Namdalen, gik den derimot fra gammel tid til Trondhjem. Men 

 alt faa aar efter Odenserecessen blev det fra indbyggerne i Trond- 

 hjem fort klage over at borgerne i Bergen trængte sig ind i hande- 

 len paa de forskjellige len som var henlagt under deres by. Der- 

 for bestemte herredagen i Oslo 8. juli 1580, «att ther szom thet 

 skulle thilstethes forne Bergens borger heller nogen anden att 

 handlle och kioffsla ther wdj Trondelaugett, tha will neringenn 

 bliffue forne Throndhiem aldellisz franthagedt och er at befrocte, 

 att b^^en medt thiden gantze och aldellis skall bliffue oedde, tha 

 haffue wij ther for ther paa giordt thenne forordning och skick, 

 som her epther folger. Och eptherdij mange aff Bergenns bor- 

 gerre, som haffuer theris handell ther wdj Thrundelaugidt, haffuer 

 mogenn gield och skyld wdstaaendis ther hoesz bondernne, skall 

 thet werre thenum fritt fore endnu et aar epther thette wortt bref- 

 fis clattum att regnne endnu att maa handle, wandle eller kiobsla 

 therwdi forne Throndelaugidt, attj midler thid jnnd maaner och 

 kreffue huis skyld, som thenum ther hoesz bondernne thilstaar, 

 men naar ett aar er forlobenn efftber thenne wortt breffs datum 

 att regne, tha skall aldellis were affskaffidt och ingen thilstedis att 

 maa handle, wandle eller kiobsla wdj forne Trondelaugidt wnndt- 

 thagendtt Throndhiems borger allenne och wndlagidt dij, som 



1) .Ifr. Ose. Alb. Johnsen, Træk af den dansk-norske ref!jerings liandelspolilik ((Chri- 

 stiania Videnskabsselskaljs Forhandlinger for 1909, nr. 3). 



-) Historisk-topogr. Skrifter, lulg. \ed (i. Storm, 225. 



^) Om bergensernes liandel og liggetid jjaa Snnnmøre, se kongebrev' av 5. mai 1579, 

 Rigsreg. I, 329 f., Dombog for 15W1, s. 107, retterbot av herredagen i Oslo 8. juli 1580. 



