1916] PLANTEVEKSTEN PAA FROØENE OG NÆRLIGGENDE ØER 31 



Enkelte k i y p t o g a m e r spillet ogsaa en fremtrædende rolle i 

 vandvegetationen. Saaledes var Characéer undertiden accocialions- 

 uannende paa grundt vand. Ogsaa et par moser fortjener at nævnes 

 i denne forbindelse, nemlig Chiloscyphus polyanthus var. fragilis 

 (RoTH.), som ofte dannet vakre, overordentlig tætte svømmende 

 «flaater» med de gronne topper saavidt ragende op over vandflaten; 

 desuten Fontiiialis antipyretica, som horte med til de tonean- 

 givende arter særlig i mindre bassiner, og som slet ikke altid var 

 knyttet udelukkende til stenet bund. 



Enkelte eksempler paa den ovenfor beskrevne vegetation, fra 

 bestemte lokaliteter, vil man finde i det folgende. — Bunden i alle 

 vandansamlingene bestod næsten overalt av dynd eller gytje; bare 

 paa ett sted har jeg set et vand med g r u s e t e bredder, nemlig paa 

 V a s s o i Mausund. Her optraatte der en Littorelln lacustris asso- 

 ciation, hvori indgik Hippiiris, Callitriche hamulata og Spar- 

 ganiiim affine. 



Den samme association fandt jeg i et større tjern paa F r o y a, i 

 et par mils avstand fra Vasso, men betydelig rikere utviklet. Bl. a. 

 var Lobelia Dortmanna der tilstede i stort antal; denne har jeg 

 ikke fundet i skjærgaarden utenfor. — En brakvandsplante som er 

 omtalt i et andet avsnit,^) fortjener ogsaa at nævnes her, nemlig 

 Potamogeton filiformis; den vokste flere steds i ferskvand, saaledes 

 paa Sauo. 



Den ovenfor beskrevne vandvegetation er av den allerstorste 

 betydning, idet den ved sin vekst i tidens lop grunder op bassinene 

 og baner vei for andre, mindre hydrofile plantesamfund. Der sker 

 en gjengroning. Denne var ganske interessant at folge ved 

 mange av de småle vandfyldte erosionskanaler som for er omtalt. 

 Disse var alle i færd med at vokse igjen fra 2 sider, i rendernes 

 længderetning; de langsgaaende klippevægger var nemlig ofte saa 

 steile og glatte, ja endog utoverhængende, at en gjenvoksning paa 

 tvers av bassinets længdeakse var umuliggjort. Det var hyppigst 

 Comarum pahistre, Raniinculus Flammiila og Caltha palustris som 

 sammen med Chiloscyphus vandret utover og dannet en bro for 

 talrike efterfolgere. Man kunde saa iagtta alle mulige stadier, fra 

 helt aapent vand til helt igjenfyldte bækkener. Gjennemgaaende 

 var det et s p h a g n e t u m som tilslut dækket hele overflaten. — I 

 Langvatnet paa Sorburo dannet Carex rostrnta det ytterste bælte 

 og repræsenterte altsaa det primære stadium i den supra-aquatiske 

 utviklingsrækkefolge. I de mindst dype dammer spillet ogsaa 

 Scirpus paluster, paa et par steder likeledes Eqiiisetiim fluviatile en 

 vigtig rolle ved tilgroningsprocessen. I Mausund dannet Menyanthes 

 trifoliala fleresteds den ytterste forpost for landvegetationen, sam- 

 men med Caltha o. a. Og i Sulen omkranset Glyceria fluitans et 



1) Cfr. p. 90. 



