80 ROLF NOHDHAdEN [7 



I Mausund er der en ganske stor o som heler S k o g s o, men 

 jeg opdaget knapt en aspebusk paa den. Det er dog ikke udelukket 

 at der engang kan ha eksisteret en liten aspeskog paa et særlig lunt 

 sted, i en dolp eller klaave. — Fiskerne derute kunde imidlertid ilds:c 

 erindre at ha set eller hort noget om en saadan skog. Det kan ogsaa 

 meget vel hanide at oens navn er blit forvansket i tidernes lop. 



Krat har der imidlertid været paa mange av oene for i tiden. 

 Nu er der bare faa og sorgelige levninger tilbake. 



Nær husene paa N o r d o stod der en del buskformede a s p e r, 

 hvorav de hoieste var 2 m. Jeg saa ogsaa flere store rotter, 

 som viste at der engang hadde været et krat. Dette stemmer 

 godt overens med det som manden paa stedet fortalte mig. Hans 

 bedstemor hadde nemlig uttalt, at i hendes bedstemors tid var der 

 asp saa stor at man lavet slæde-meier og anden redskap av den. 



\ed siden av at folk har hugget trær og busker ned, har sauehol- 

 det skadet træveksten betydelig. Paa Sauo fandt jeg i det hele 

 bare 1 individ av Betula odorata; det var knapt K m. høit og 

 buskformet, og sauene hadde rispet og revet av næsten hvert eneste 

 blad og deler av grenene med. — Det eneste virkelige krat indenfor 

 den del av skjærgaarden som jeg bereiste, fandtes paa Sauo. Det 

 var indgjærdet, saa husdyrene kom ikke til. Det laa paa en bakke, 

 som skraanet svakt mot sydost, ned mot en eng, og var i nord, 

 vest, og sydvest hæsten helt sammenhængende omgit av berg- 

 vægger, der ilvke var særlig hoie, men som dannet et effektivt vern 

 mot stormen. Hele det mere eller mindre tæt kratbevoksede 

 omraade var ca. 40 m.^ — Baade Popiihis tremiila, Sorbiis Aiicii- 

 paria og Salix aurita fandtes der, alle 3 i buskform, men den først- 

 nævnte dominerte fuldstændig. — De hoieste a s p e r var 2,5 m. 

 hoie, med aarsskudd (maalt i august 1915) paa 35 cm. Et par av 

 r o g n-individene var ogsaa over 2 m. med 10 — 12 cm. lange aars- 

 skudd. Rognen blomstret meget rikt, men aspen var steril som 

 overalt derute. Naar jeg allikevel gang paa gang fandt unge 

 isolerte eksemplarer av denne art i lyngheden o. a. s., saa viser 

 dette at frø av Popiilus tremula stadig fores til Froan med vind eller 

 havstromme, eller begge deler. Jeg har ikke selv set fruktificerende 

 asp paa Froya, men det er ikke udelul-dvet at froene kan stamme 

 fra denne o; ellers maa de være kommet fra Hittra eller fastlandet. 



I den ene halvpart av omraadet vokste aspen meget spredt; 

 bunden var her dækket av lynghede (herfra blev der tat 20 prover, 

 som er opfort i tabellen side 87). 



Den anden halvdel var derimot dækket av et tæt krat, tildels saa 

 sammenhængende at man vanskelig kunde trænge ind i det. Bund- 

 vegetationen hadde her en helt anden karakter; den viste nemlig 

 meget stor overensstemmelse med enge n. Jeg tok 20 prover a 

 Vio m.2 herfra. Utfaldet blev saaledes: 



