86 ROLF NOKDHAGEN [7 



moserne at vise sig, særlig Racomitrium lanuginosum, og ved disse 

 kivptogamers vekst og avdoen dannes der i tidernes lop 

 et tyndt lag over klipperne, og i dette kan enkelte karplan- 

 ter faa fæste, forst og fremst lyngplanterne. Litt efter liit 

 blir vegetationen mere sluttet, og underlaget antar karakteren a^^' 

 torv (lyngtorv). Der opstaar en seig og tæt filt gjennemsat av rotter 

 og rhizoider. Paa enkelte særlig utsatte knauser har jeg set 

 Racomilrinni-Un\ av flere dm.'s mægtighet. Man burde muligens 

 utskille dette primære stadium i lynghedens dannelse som Raco- 

 mitriiiin-h ede; det areal som den da^kket paa Frooene var forovrig 

 ikke særlig stort. — Senere indkommer Hylocomierne, og der opstaar 

 sluttelig et plantesamfund som ofte ikke kan skilles fra den hede 

 der dækker overflaten av myrer, som har vokset sig torre.i) — I 

 den folgende tabel er meddelt resultatet av undersokelser fra tor 

 lynghede. Eksempel I er fra S a u o s nordvestside, eks. II er 

 den for nannte lyngbund i aspekrattet, eks. III er fra N o r d o, og 

 eks. IV fra B o g o. Fra lokalitet II blev der bare tat 20 prover 

 (paa grund av omraadets lille utstrækning), fra de 3 andre 25. 

 Hyppighetstallene er derfor multipliceret med henholdsvis 5 og 4 

 for at lette sammenligningen. 



De 3 forste eksempler er «kulturpaavirket» i den ovenfor nævnte 

 betydning, hvilket Calhina's lave frekvens tydelig viser; i eks. III 

 mangler den til og med ganske. Eks. IV derimot viser den typiske 

 Calliina-h e d e. Tiltrods for sin hoie frekvens (88 % av proverne) 

 virket Empetrum slet ikke fysiognomisk paa denne lokalitet; den var 

 Calluiui helt underlegen. Eks. I er hentet fra en grund, tor jord- 

 bund, og udmerker sig derfor ved sin rigdom paa Racoinitriuin og 

 lavarter. Del repræsenterer utvilsomt en hede som endnu 

 befinder sig paa el relativt tidlig utviklingsstadium. Lavartene 

 traatte ellers sterkt i bakgrunden, bl. a. paa grund av den sterke 

 beskygning som det tætte lyngdække bevirket. 



Jeg vil ogsaa fæste opmerksomheten ved det forhold at der i 

 rubrik IV (Bogo) ikke er mere end 3 dominerende fanerogamer; 

 dette skyldes utvilsomt Cnlliina's frodighet. Ogsaa paa Riso var 

 heden paafaldende artsfattig. — Av de anforte eksempler kan ogsaa 

 folgende slutninger drages: 



Hvis Calluna fjernes (ved lyngrivning eller beitning) synes 

 heden at undergaa folgende forandringer: 



1) Vaccinium iiUginosum og Empetrum oker i hyppighet og 

 storrelse. Likeledes de ovrige arter. 



^) Desværre tillot ikke tiden niif> at studere denne utviklingsserie i 

 detail. Dette er desto mere beklagelig som hovedmængden av oenes 

 lynghede antageligvis er opstaat paa denne maate En indgaaende un- 

 dersøkelse av kryptoganiassociationenes rækkefølgej vilde utvilsomt gi 

 interessante resultater. 



