1916] PLANTEVEKSTEN PAA FROØENE OG NÆRLIGGENDE ØER 105 



længst nord i ogiiippen, fandt jeg Carex salina, Atriplex Uttorale og 

 Hanunculus sceleratus paa gruset strand. Den na'vnte Alriplex- 

 art fandt jeg ellers kun i Sulen. — Paa N o r d o vokste ogsaa 

 Festuca elatior og paa S a u o SteUaria crassifolia paa lignende 

 lokaliteter. — Man vil av det foregaaende se at hapaxanthene 

 spiller en fremtrædende rolle i strandvoldenes og særlig tanghau- 

 genes vegetation. Dette er jo en kjendt og ofte nok omtalt sak, 

 som er let forstaaelig naar undergrundens natur taes i betragtning. 



I rigtig grove strandvolder vokste folgende: 

 Haloscias scoticiim Archangelica Uttoralis 



Scutellaria galericiilata Astev TripoUum. 



samt mange av de for nævnte arter. 



Jeg vil paa dette sted ogsaa gjore opmerksom paa den eien- 

 dommelighet, at de 3 typiske strandplanter: Halianthus peploides, 

 Silene maritima, og Stenhammaria maritinia ikke var til at opdage 

 paa en eneste én av de undcrsokte oer. Disse vakancer kan umulig 

 bero paa manglende edafiske forhold, men maa vistnok forklares 

 paa anden maate (cfr. p. 140). 



E. Strandklipper. 



Der gives neppe noget sted hvor man bedre kan studere lov- 

 mæssigheten i naturen, end strandklipperne langs vore kyster. 

 Vegetationens bælte vise anordning er her saa paafaldende at alle 

 maa lægge merke til den, selv om plantesamfundenes konstituen- 

 ter ofte er uanseelige kryptogamer, som i og for sig er lite egnet til at 

 vække opsigt og paakalde interesse hos folk flest. Det som kanske 

 forst fanger opmerksomheten er a 1 g e b æ 1 1 e r n e. Paa Frooene 

 var disse ganske pragtfuldt utviklet; enkelte skjær derute er 

 simpelthen et Eldorado for algologer, som vil studere zonationen 

 og de mange interessante sporsmaal der knytter sig til den. Men 

 ogsaa 1 i k e n-b ælterne var sterkt ioinefaldende. Som bekjendt 

 har Warming^) adskilt 3 saadanne, som alle har sine karakter- 

 planter. 



1) M a u r a - b æ 1 1 e t, efter den morke Verrucaria maura, som 

 farver klipperne helt sorte; hitop naar bolgerne ved flodtid. 



2) P 1 a c o d i u m - b æ 1 1 e t, efter den gule skorpelav Placo- 

 dium (z^ Caloplaca) murorum. Dette er hoiere end foregaaende 

 og overstænkes kun av brændingen. Det kunde ogsaa opkaldes 

 efter Xanthoria parietina, da denne lav netop her forekommer i 

 mængde. 



^) Dansk plantevekst I. Strandve<^etationen, p. IS. Kjohenhavn og 

 Kristiania 1906. 



