1916] PLANTEVEKSTEN FAA FROØEXE OG NÆRLIGGENDE ØER 131 



niiigerne mod fjorden; kun faa steder i det trondhjemske finder 

 man en saadan rigdom og afvexling i floraen som her; men dog 

 kan ogsaa lange strækninger af disse slaaaninger frembyde en 

 meget fattig og ensformig flora; rigest finder man den paa sydsiden 



af Munken og Lersklimpen (Almlien) Ikke alene finder 



man paa saadanne steder de sædvanlige boreale planler sammen 

 med de for det trondhjemske særegne urplanter, men ogsaa en 

 mængde alpine planter; enkelte repræsentanter for 

 vestlandsfloraen kan man ogsaa stode pa a.»^) 



Trondhjemsf jordens sydside er ogsaa over store stræl^ninger 

 steil, og naar man reiser utover er det ganske paafaldende at se 

 hvordan landskapet hyppig antar karalvteren av «b a k 1 i», med et 

 dystert og gjennemgaaende trivielt præg, i likhet med forlioldene 

 i mange av vore store ost — vestgaaende dalforer. 



At imidlertid andre faktorer ogsaa griper ind, fremgaar derav 

 at man ogsaa har lyse sydeksponerte trakter langs den sondre 

 fjordrand, men hvor de angjældende planter mangler.-) — At den 

 atlantiske flora ogsaa i andre deler av landet synes at foretræklvC 

 fjordenes nordside, har længe været kjendt. Saaledes sier A. 

 Blytt^) om Sognefjorden: betragter vi disse kyslplanters utbre- 

 delse i indre Sogn d. v. s. fra Balestrand og Vig og ostover, da ser 

 vi at de her næsten uden undtagelse kun forekomme paa nord- 

 siden af fj orden. » Ogsaa i sin theori om indvantlringen av Norges 

 flora p. 303, nævner han dette forhold, «hvilket rimeligvis har sin 

 grund deri at nordsiden i det hele tat er mere utsat for havvindene 

 end sydsiden. » Dette sidste slaar vistnok til for Trondhjemsfjordens 

 vedkommende, da havvinde er fremherskende og bringer nedbor og 

 luftfugtighet med sig. Men da der ikke foreligger nogen meteoro- 

 logiske fakta fra disse distrikter der kan tjene som grundlag for en 

 sammenligning av nedbors og temperaturforholdene paa nord- og 

 sydsiden, kan man ikke si noget med bestemthet herom. 

 At imidlertid Sognefjorden ikke uten videre er sammenlignbar med 

 Trondhjemsf jorden, fremgaar derav, at Rissen, Stadsbygden, og 

 Leksviken (cfr. Bryhn 1. c.) hører med til de rikesle steder i det 

 trondhjemske, hvor der forekommer en lang række varmekjære 

 urplanter, og netop flere av dem som ifølge Blytt bare holder sig 

 til indre Sogn (f. eks. Turritis glabra. Viola mirabilis o. a.). 



Ogsaa Holmboe uttaler om kristtornen (1. c. p. 12) at dens 

 voksepladser ligger allertættest paa nordsiden av fjordene. Saa der 

 synes altsaa her at være en lovmæssighet tilstede. 



For Trondhjemsfjordens vedkommende tror jeg nok at aarsa- 

 ken til kystplanternes koncentration langs nordsiden maa sokes i 



^) Uthævet her. 



-) Cfr. Storm 1. c. 1885, p. 2, hvor han sammenligner Stadsbygden og 

 Bynesset, og omtaler havklimatcts indilvdelse. 

 ■ 3j Bot. dbserv. fra Sogn. Nyt Mag. i. Nalurv. 1869, p. 98. 



