1916] PLANTEVEKSTEN PAA FROØENE OG NÆRLIGGENDE ØER lo7 



hævet over al tvil at planterne har spredt sig videre fra o til o 

 ved vindens hjælp i meget stor utstrækning. Imidlertid er det jo 

 relativt faa arter som er tilpasset til vindtransport; de følgende 

 har antageligvis spredt sig ditut paa denne maate (kanske ogsaa 

 paa anden vis): 



Alle de 13 karkry ptogamer De 4 Salices 



Eriophorum angiistifoUum Populus tremula 



— vaginatuni Betiila odorata 



Orchis maculatus Drosera rotiindij'oUa 



Platanthera bifoUa De 3 Epilobiiim-sirter 



Listera curdaln Valeriana ojjicincdis 



Ca. 15 Compositae. 



lait 44, eller omtrent Vs av floraen. Imidlertid tør det nok 

 hænde at dette tal er litt for snaut, da vel ogsaa visse græsarters frø 

 kan svæve paa sine agner, eller ialfald fores op i luften, likesau 

 planter som Stenophragma Thalianum o. a. med smaa lette fro. 



Av arter indrettet paa frospredning med fugle (e n d o- 

 z o i s k), opviste øgruppen følgende: 



Juniperus communis Cornus suecica 



Sorbus Aucuparia Arctostaphylos cdpina 

 Hubus Chamaemorus — uva ursi 



— idæus Vaccinium Mijrtillus 



— saxaldis — Oxijcoccos 

 Rosa Afzeliana *cuneatula — uliginosum 

 Ihvpetruni nigrum — ■ vitis idæa 



Altsaa ialt 14 stykker. Ogsaa Potamogeton natans bor muli- 

 gens regnes med til denne gruppe.^) — Flere av disse var rene 

 karakterplanter paa oene, saaledes; Cornus, Rubus Chamaemorus 

 (denne har jeg fleresteds iagttat paa fugletuerne), Empetrum, 

 Vaccinium MyrliUus og uliginosum, mens atter andre var sjeldne f, 

 eks. Rubus idæus (denne vokste i urer og bergvægger, hvilket ogsaa 

 tyder paa fuglespredning, ti det var ellers vanskelig at forstaa hvor- 

 ledes den kunde sætte sig fast paa den slags lokaliteter), Rosa 

 Afzeliana *cunecdula o. a. 



Av arter som viser sig at være tydelig til})asset til e p i z o i s k 

 spredning, eier oene neppe en eneste én (cfr. mangelen paa Geum 

 rivale; Gcdium Aparine er vistnok fort ditut med havstrømmene 

 siden den særlig optraatte i tanghaugene; ellers hører den jo med 

 til denne kategori). Men paa den anden side har utvilsomt den 

 store overflødighet av sjofugl, som til stadighet driver ut og ind i 

 skjærgaarden, bidradd i væsentlig mon til at utbrede adskillige 



ij Cfr. OsTENFKLi) i Svensk Botanisk Tidsskrift IKOS. \hi. II. H. I. 



