30 B. HARTMANN [1916 



terne i denne ældre gruppe forekommer g jerne enkeltvis i gravfund 

 og er ikke sjelden gjennemboret for at brukes som bængesmykker. 



Den yngre gruppe, antages at skyldes o s 1 1 i g import over 

 Sverige, bvortil myntstrommen naar henimot slutten av 9. aarh.i) 

 De fleste av disse mynter er præget for de samanidiske fyrster i 

 landene ostenfor det Kaspiske hav. Til denne gruppe horer de to 

 betydelige nordenfjeldske fund fra Holte og Herten. Des- 

 uten turde hertil henføres fundene 



10 — 11. H o s t a d, B y n e s e t, med en samanidisk mynt præget 

 i Samarkand 945/6. 



14. Vernes, S t j o r d a 1 e n. Præget i Samarkand 944/5. 



15. Hammer, S k a t v a 1. Præget i al-S jas j 911. 



16—18. Sand, V e r d a 1 e n, med mynter præget i det 10. 

 aarh. 



20 — 25. K a 1 d a 1, N a m d a 1 s e i d e t, med mynt præget i 

 Nisjapur) 952/3 og brudstkr. av samanidiske mynter fra tiden 

 889—942. 



31. B o r o y, H a d s e 1. Samanidisk mynt præget i al-Sj7isj 903/4. 



Med hensyn til nedlægningstiden er det ganske interessant at 

 lægge merke til at de tre forholdsvis betydelige skattefund fra 

 V i t s o. Hevne, fra San d, Verdalen, og fra K a 1 d a 1, Beitstaden, 

 alle tor antages at være nedlagt omkring 1020, et fænomen som vel 

 har sin særlige historiske bakgrund. 



Sammenlignet med de rike fund av kufiske mynter i Sverige og 

 Danmark er det nordenfjeldske materiale, som man paa forhaand 

 kan vente, ikke imponerende, men det utgjor dog en ganske bety- 

 delig del av de fund, som er fremdraget i Norges jord. Hoved- 

 mængden av de nordenfjeldske mynter tor forutsættes at være 

 kommen over Sverige og bærer vidnesbyrd om handelsforbindelser 

 i vikingetiden mellem landets nordlige dele og det ostlige Skandi- 

 navien. 



1) Cfr. O. Mouteliiis: Kulturgesehichte Schwedens, s. 270. S c li e t e- 

 1 i g anf. arb. s. 30. 



