AARSBERETNING FOR 1916 25 



tegn paa degeneration? — Oplysningene samstemmer om, at hjor- 

 ten aarvisst vandrer til og fra Hitteren. Om vaaren samles dyrene 

 i skogkanten paa Hitteren likeoverfor Jossenoen; en enkelt hjort 

 lægger ut, stanser paa første skjær og ser sig om, om farvandet er 

 klart, saa svommer den videre over til Jossenoen samtidig som 

 flokken lægger ut i dens kjolvand. Iagttagere skildrer det som 

 et vakkert syn, naar flokkene lægger paa svøm «som en skog av 

 horn» bortover sundet. Paa samme vis gaar trækket videre til 

 Hevnskjel og til fastlandet. Senhostes foregaar trækket den mot- 

 satte vei, fra fastlandet og over til Hitteren. I tidligere tid, da 

 jagttiden var en anden, foregik en indbringende, men for hjorte- 

 stammen meget ødelæggende jagt efter hjorten under dens træk, 

 især paa Jossenoen. 



De nævnte vandringer synes væsentlig at foretas av de storre 

 og kraftigere dyr, mens de mindre «oversomrer» ute paa Hitteren. 

 Heri ligger sandsynligvis forklaringen til, at de kraftigste og med 

 samme dimensioner vegtigste dyr aarvisst skytes paa fastlandet; 

 her har de gaat uforstyrret paa hoiereliggende, frodigere græs- 

 ganger, mens de mindre og mindre kraftige dyr er blit igjen ute 

 i «barnekamret» paa Hitteren, hvor vistnok de fleste av kalvene 

 har set dagens lys. — Skal man komme sporsmaalet om degene- 

 ration hos stammen nærmere tillivs, maa baade disse og andre 

 fænomener studeres nærmere og tas med i betragtning. En av 

 faktorene maa vel sokes i den uheldig tillatte jagt efter «skade- 

 hjort», som efter sigende foregaar endog temmelig almindelig paa 

 Hitteren i fredningstiden. Et andet moment ligger i at jorden 

 lægges mere og mere under kultur og at skogsdriften bringer uro 

 mangesteds paa hjortens yndlingssteder. Dette er ting som neppe 

 kan avhjælpes ved at importere «nyt blod» fra Mellemeuropa, 

 Kanada eller andre steder. Det er imidlertid her ikke sted for 

 at gaa nærmere ind paa disse sporsmaal; det faar bli fremtidens sak 

 at lose dem. Men netop med disse sporsmaal for oie er det, al 

 museet staar i stor taknemmelighetsgjæld til hr. konsul H. F. 

 K 1 i n g e n b e r g for den gave, han har stillet os i utsigt. Den 

 vil bidra væsentlig til belysning av hjortens historie i de trøn- 

 derske distrikter. — 



Samlingsbestyreren har i den forlopne sommer deltat i fjord- 

 undersøkelsene og herunder særlig lagt vegt paa at samle videre 

 materiale til studiet av fjordens cirripedier. Under sin deltagelse 

 i del skandinaviske naturforskermote i Kristiania i juli 1916 gav 

 samlingsbestyreren en foreløbig meddelelse om sine anatomiske 

 studier over Anelasma i sit foredrag «Overgang til parasitisme hos 

 cirripedierne». I aarets lop er disse studier fort videre under sam- 

 menligning med Scnlpellum, og bestyreren har haab om at faa 

 disse studier fuldfort i lopet av en overskuelig fremtid til offent- 



