Sekreterarens årsberättelse 



för 



1909-1910 



afgifven å högtidsdagen den 31 mars 1910. 



Vill man rätt förstå ett folks karaktär och egenart, är 

 det ej tillräckligt att känna de nutida förhållanden, i hvilka 

 det lefver, man behöf ver äfven känna dess historiska utveck- 

 ling och de förhållanden, under hvilka föregående generationer 

 lefvat och verkat. Insikten om detta organiska samband mel- 

 lan forntid och nutid har skapat kärlek till de historiska 

 minnena och en liflig sträfvan så väl hos samhället som hos 

 enskilda att skydda och bevara allt, som kan vittna om våra 

 förfäders lif och verksamhet. Att rätt känna dessa minnen 

 af forna tiders arbete och verksamhet, det är, såsom Nordiska 

 museet genom sitt valspråk angifvit, ett villkor för att rätt 

 känna sig själf. 



De mångahanda olika föremål, som förvaras i våra arke- 

 ologiska och historiska samlingar, måste dock för att rätt för- 

 stås ses i samband med de yttre förhållanden, under hvilka 

 våra förfäder lefvat. Klimatet, jordmånen, växt- och djur- 

 världen hafva tryckt sin prägel på flertalet af föremålen och 

 vi behöfva därföre äfven noggrant känna forna tiders natur- 

 förhållanden för att rätt förstå vårt folks historia. För den, 

 som insett detta, blir det ett behof och ett dyrbart behof 

 att, så vidt möjligt, äfven bevara minnen af den natur, som 

 omgifvit våra förfäder. 



Men, invänder man, förändringarna i naturen äro bero- 

 ende af förändringar i de klimatiska förhållandena och dessa 

 undandraga sig all påverkan af människan. Detta är sant, 

 men här är ej fråga om dylik*a sekulära förändringar, som bero 

 af en långsam och ofta knappt märkbar ändring af de klima- 



