242 



VETENSKAPSAKADEMIENS ÅRSBOK. 1910. 



kindtänder. Den första mellantanden har blott enkel rot. 

 Den andra har två rötter och starkt hoptryckt, trekantig krona, 

 som är försedd med små taggar i kanterna. Sådana saknades 

 hos Protocetus, men finnas, som vi skola se, hos nästa tjrp. Den 

 tredje mellantanden har liknande krona, men tillika en liten 

 inre häl, som stödes af en tredje rot. Den fjärde är ännu ej 

 så mycket ombildad och den liknar ännu något en creodont- 

 tand och har äfven tre rötter. Detta gäller likaså om den 

 följande äkta kindtanden, som blott har en främre och två 

 bakre bispetsar. Underkäkständerna äro i öfverensstäm- 



Fig. 3. Restaureradt kranium af Prozeuglodon atrox Andrews från mel- 

 lersta eocentiden i Egypten. Originalet i Brit. Museum Nat. Hist. omkr. 

 70 cm långt. Efter Andrkws. 



melse med öfverkäkens men ingen af dem har mera än 

 två rötter. Af Protocetus finnes tyvärr ingen underkäk, 

 men samma ben af Prozeuglodon är välbevaradt och visar 

 ett väl utveckladt, bredt kronutskott. Tillvaron af ett 

 dylikt utgör en öfverensstämmelse med creodonterna i mot- 

 sats mot de nutida hvalarne och bevisar, att tuggmuskler 

 funnos i bruk hos Prozeuglodon. Halsens kotor hos Prozeu- 

 glodon ha blifvit starkt förkortade i jämförelse med motsva- 

 rande hos Protocetus, och detta är en utveckling i riktning mot 

 hvalarne samt en afvikelse från creodonttypen. 



Ytterligare en annan mellanform har beskrifvits af Fraas 

 under namn af Eocetus schweinfurthi. Den citerade författaren 



