NYARE IAKTTAGELSER ÖFVER KOMETER. 269 



Tebbut's komet 1881 III, hvilken iakttogs af Huggins utom 

 de vanliga kolvätebanden gifva ljusa band i början af violett 

 vid våglängderna 



X 387,0 och X 388,3 



motsvarande cyanogen. Hos denna komet visade sig äfven 

 de Frauenhoferska linjerna i dess kontinuerliga spektrum. 

 Såsom regel visa kometerna linjerna: 



tillhörande kolvätet tillhörande cyanogen 



Å 563,5 Å 421,6 



516.6 388,3 (ultraviolett) 



472.3 

 431.2 



Den WELL'ska kometen af år 1882 var härutinnan af vi- 

 kande. Huggins iakttog i den samma fem band motsvarande 

 våglängderna 



}. 476.9 I 463,3 K 450.7 L 441.2 K 425,3 



motsvarande främmande ämnen. Cyanogengruppen, börjande 

 vid Å 388,3, var osynlig. Dessutom uppträdde hos denna 

 komet för första gången natriumdubbletten i orange. 



Swift's komet 1892 visade enligt Konkoly o linjer mot- 

 svararande i aftagande intensitet våglängderna 



516,3 558,8 544.9 472.5 488,8, 



under det att Campbell observerade linjerna 



563,0 517,0 472.3 



af intensiteterna: 



1, 6. 2. 



Perrine's komet 1902 II visade de tre karakteristiska 

 banden : 



564 .518 472 och cyanogenbandet 389; 



hufvudintensiteten låg vid banden 472, 389. 



I Morehouse's komet 1908 c var i början af oktober kol- 

 vätespektum frånvarande, men cyanogenspektum represente- 

 radt af bandet 388; intet spår af kontinuerligt spektrum 

 syntes. Den uteslutande förekomsten af dessa ultravioletta 

 strålar står i samband med denna komets fotografiskt höga 

 intensitet. 



Efter den stora kometen 1881, hvars svansspektrum blif- 

 vit undersökt och gaf vid handen förekomsten af hydrocar- 



