NYARE IAKTTAGELSER ÖF^^ER KOMETER. 279 



solen och dess skenbara tillväxt vid kometens aflägsnande 

 från solen. 



De erhållna fotogrammen kunna i korthet på följande 

 sätt karakteriseras. 



N:o 1303- 1908 Sept. 7. Strålningen är strimmig, sektorformig, helt svag 

 15t 6i° 3s med tvenne något tydligare branscher vid ränderna 

 medeleurop. omfattande ungefär 45° vinkel ; vidvinkelemanation, 

 tid. ungefär 0,1° i längd. Flera system af strålar kunna 



urskiljas, af hvilka åt ena randen krökta strim- 

 mor, i öfrigt rätliniga strimmor. Koman utan de- 

 finierad kärna är vidsträckt, 2' (12000 mil) i dia- 

 meter. Strålningen emanerar framåt och sidvarts. 



X:o 1313. Sept. 23. Kometkärnan rätt distinkt, omgifven af ett sfäriskt, 



10* 56in gs. i förhållande till den minimala kärnan starkt ut- 

 veckladt, men ganska tunnt töcken {koma), som 

 långsamt förtonas åt apex-sidan. Emanationen synes 

 utgå bakåt i en enda tjock stråle dock af betyd- 

 ligt mindre bredd än koman. På ungefär 0,1° af- 

 stånd från kärnan vidgar sig kometsvansen sektor- 

 formigt med omkr. 10° vinkel och med utseende 

 af en sammanhängande flod, hvilken på större af- 

 stånd från kärnan splittrar sig i breda strimmor. 

 Längden är ungefär 1° och Ijusintentiteten bety- 

 dande. En uppenbarligen typisk, regulär och väsent- 

 ligen orubbad form af radiation. 

 Emanationen, förmodligen utgången i riktning mot 

 solen, ehuru detta ej kan skönjas på bilden, har 

 uppenbarligen sökt sig väg inom koman, utefter 

 kometkärnans gränser och emanerar från kometens 

 frän solen bortvända pol (anfiapex) i den tomma 

 rymden. Det är antagligt att enveloppen nästan 

 helt och hållet omsluter kometkärnan och tvingar 

 emanationen att på öfvannämnda sätt flöda ut- 

 efter kärnans yta, tills den får utströiTmia vid 

 kärnans skuggsida, dit enveloppen icke helt når 

 fram. 



N:o 1333. Sept. 28. Vid vinkel formen, en sektor af ungefär 45° vinkel, 



IQt 22™ 46ä. nu af ungefär 0,4° längd har återuppträdt såsom 

 sept. 7, dock af större dimensioner och tydlighet. 

 Koman är åter stor och diffus utan märkbart de- 

 finierad kärna- Emanationen utgår från komans 

 främre del, hvadan af enveloppen nu efter afsönd- 

 ring af de bakre partierna endast ett mot solen 

 beläget sköldformigt parti torde återstå. Ett fler- 

 tal fina och regulära strimmor utgöra den öfvan- 

 nämnda sektorn och formen påminner rätt mycket 

 om Daxiel"s komet 1907 d. 



