290 VETENSKArSAKADEMIENS ÅRSBOK. 1910. 



tills döden skilde äfven dem åt; numera är det endast en, 

 som lefver. 



Carl Gustaf Styffe föddes den 28 mars 1817 på Latorps 

 bruk i Tysslinge socken i Närke. Föräldrarne voro bruks- 

 förvaltaren Gustaf Styffe och Elisabet Rebecka Malmström. 

 Redan följande år flyttade föräldrarne till Karlsfors alunbruk 

 vid Billingen i Västergötland. På detta sätt blef sistnämnda 

 landskap den unge Styffes egentliga fosterbygd; han beva- 

 rade också intill det sista ett varmt intresse för denna del af 

 Sverige. 



Höstterminen 1825 intogs Styffe i Skara allmänna läro- 

 verk och i några kortfattade till vetenskapsakademien inläm- 

 nade biografiska notiser har han funnit det förtjäna omtalas, 

 att han där efter ämnesläsningens införande erhöll särskild 

 handledning af läraren i geografi N. L. Ahlberg. Denne lär icke 

 blott i allmänhet ha varit en framståe-nde pedagog utan sär- 

 skildt uti geografiundervisningen, den tiden eljes föga ut- 

 vecklad, en idérik föregångsman.^ På detta sätt torde det 

 intresse för geografien väckts, som Styffe allt framgent bibe- 

 höll. Därmed sammanhängde intresset för geologi och äfven 

 botaniken var ett ämne, som Styffe alltsedan ungdomen 

 älskade. Men dessa naturvetenskapliga ämnen hade i histo- 

 rien en mäktig och snart nog en öfverlägsen medtäflare om 

 den unges ynnest. Hans vänner sågo redan tidigt i honom 

 den blifvande historikern. 



Våren 1835 dimitterades Styffe från Skara läroverk med 

 laudatur i grekiska samt historia och geografi, med cum laude 

 i latin, lef vande språk, filosofi och naturalhistoria, och bety- 

 get i historia och geografi fick stå kvar vid den egentliga 

 studentexamen på hösten uti Uppsala, Sitt första studentår 

 tillbragte han på kondition uti Värmland, men de följande 

 åren kunde han ägna åt studier vid universitetet. Där aflade 

 han 1842 filosofie kandidatexamen med historia och statistik 

 som hufvudämnen men med vackra vitsord äfven i grekiska, 

 naturalhistoria, teoretisk filosofi och ästetik. Att han den 

 tiden med visst intresse studerade filosofi, därom vittnar hans 

 bevarade bref växling; man skulle eljes knappt väntat det af 

 en natur sådan som hans, för hvilken, att döma af hans se- 

 nare författarskap, den konkreta, något torra detalj forsk- 



' N. L. Ahlberg (1790—1870) anställdes 1820 som extra lärare vid Skara- 

 läroverk och verkade där allt framgent, på lS50-talet under flora år som rektor. 



