292 VETENSKAPSAKADEMIENS ÅRSBOK. 1910. 



delningen af Svensk författningssamling. Riksarkivets anse- 

 ende var icke heller den tiden stort; man betraktade det som 

 »kansliets sophög». Lokalerna voro också därefter. De be- 

 funno sig i nordvästra delen af slottet i en mellanvåning en 

 half trappa upp med ingång från Lejonbackshvalfvet. Chefen 

 hade ett rum åt borggården, de öfriga tjänstemännen ett 

 annat åt Lejonbacken och de små fönstren gingo ned till 

 golfvet; ett tredje ännu mindre rum inrymde några arkivalier 

 och böcker. Som förvaringsrum disponerades i öfrigt några 

 delvis fuktiga hvalf på olika ställen i slottet, de förnämsta, 

 af hvilka ett fortfarande användes af riksarkivet, en trappa 

 ned under nordvästra slottsflygeln. Äfven tjänstemannaper- 

 sonalen lämnade i midten af 1830-talet mycket att önska. 

 Chefen, kanslirådet Liljegren, var mera forn- och runforskare 

 än arkivman eller historiker. Hans närmaste man, aktuarien 

 Forsslund, ansåg sig ha blifvit förbigången genom Liljegrens 

 befordran och hade föresatt sig, säges det, att ingenting göra 

 inom verket, en föresats, som han också lär ha troget hållit. 

 Förste amanuensen kammarjunkare Silfversparre måste snart 

 taga tjänstledighet på grund af dåliga affärer och oordentligt 

 lefnadssätt och andre amanuensen N. Arvidsson hade sina 

 hufvudintressen i tidnings- och teatervärlden. Några yngre 

 forskare syntes icke till, men Geijer och Fryxell arbetade tid- 

 tals i arkivet. Då inträffade Liljegrens död den 2 juni 1837 

 och det stora omslaget i arkivets historia följde. Den 14 juli 

 samma år förordnades förre landshöfdingen Hans Järta till 

 riksarkivets chef med rätt att använda den för riksarkivarien 

 på stat anslagna lönen dels i allmänhet till befordrande af 

 arbetets drift inom verket, dels mera speciellt till beredande 

 åt riksarkivet äfven för framtiden af tillgång på kunniga 

 och skickliga tjänstemän. Järta afgaf den 20 okt. ett med 

 rätta berömdt betänkande angående riksarkivets skick och 

 anstalter till dess upprätthållande. Han framhöll där bland 

 annat att, om riksarkivet bättre än dittills skulle svara mot 

 sin bestämmelse, borde det fördelas på minst två departe- 

 ment eller afdelningar, den administrativa och den historiska. 

 Den förra skulle skötas af aktuarien Forsslund, som fick expe- 

 ditionssekreterares titel, med biträde af de två ordinarie ama- 

 nuenserna. För att bilda den historiska afdelningen skulle 

 anlitas den nyutnämnde riksantikvarien B. E. Hildebrand, 

 för hvilken Järta fattat stort förtroende, och som biträden 



