BIOGRAFIER. — CARL GUSTAF STYFFE. 303 



och brefväxling, som han ejcälf efter ett antal år skulle få 

 tillfredsställelsen att förbereda och börja utgifva; rådsproto- 

 kollen under Sveriges storhetstid, och första delen af en dylik 

 serie utkom redan 1878; en samling af äldre svenska riksdags- 

 akter, och en sådan började utgifvas 1887; en samling af 

 rikets ständers bref från och med 1719, delvis i utdrag, och 

 en sådan publikation har genom riksarkivets försorg börjat 

 utkomma 1909, o. s. v. De förhoppningar, som Styffe i 

 nämnda hänseende kunnat göra sig, gingo emellertid icke i 

 fullbordan. Till Nordströms efterträdare utnämndes R. M. 

 Bowallius, som sålunda äfven denna gång gick Styffe i vägen. 

 Dennes frände C. G. Malmström sökte trösta honom. »I 

 Uppsala», skref han, »är du buren på händerna och säker- 

 ligen den mest populäre man vid universitetet, och det är 

 icke heller en ringa sak att vara allas vetenskaplige rådgifvare 

 och vägvisare. Om du blott ville lägga något mera på dina 

 medhjälpares skuldror.» 



Styffes grundade anseende icke blott som biblioteks- utan 

 äfven som arkivman togs emellertid af regeringen i anspråk, 

 då han vid den lönereglering, som i midten af 1870-talet för 

 de centrala ämbetsverken genomfördes, kallades till ledamot 

 i löneregleringskommittén hvad riksarkivet och kungl. biblio- 

 teket angick. T den organisation, som förstnämnda ämbets- 

 verk fick genom 1877 års instruktion, torde Styffe sålunda 

 haft en väsentlig andel, och det var hans från kommitté- 

 majoritetens afvikande mening rörande behofvet af en tredje 

 tjänsteman i aktuarie- eller arkivariegraden, som lyckades 

 vinna kungl. maj:ts och riksdagens bifall. 



Hans stora vetenskapliga förtjänster hade redan 1858 

 beredt honom plats i vitterhetsakademien, där han tog in- 

 träde med en afhandling om de så kallade grundregalernas 

 uppkomst och tillämpning i Sverige intill midten af 16:de 

 århundradet samt om det föregifna Helgeandsholms mötes 

 beslut, och 1874 invaldes han till ledamot i vetenskapsaka- 

 demien. 



Vistelsen i Uppsala blef för Styffe rik på vetenskaplig 

 ])roduktion af den art, som redan tidigt hade visat sig mest 

 öfverensstämma med hans begåfning och intressen. 1859 ut- 



