314 VETENSKAPSAKADEMIENS ÅRSBOK. 1910. 



skränkte sig icke endast till vetenskapliga notiser. Äfven med 

 penningar kom han mer än en till hjälp trots det, att hans 

 egna tillgångar voro rätt begränsade. En ungdomsvän talade 

 en gång om den »sinnets enfald», den »candor animi», som 

 utmärkte honom. Att han icke var fri från en stundom väl 

 oresonlig ensidighet i sitt sätt att bedöma och behandla per- 

 soner, vare sig lefvande eller döda, från en nog så seg en- 

 vishet i en gång fattade meningar ha vi redan vid ett par 

 tillfällen anfört, men i allmänhet var han försynt och väl- 

 villig i sitt uppträdande, och det lyckades stundom, om än 

 med något besvär, att få honom med på saker, som han från 

 början af visat. 



»Semper in his studiis laboribusque viventi non intelligi- 

 tur, quando obrepat senectus», skref 1897 en lärd vän i 

 Lund med Ciceros ord till Styffe. Det tycktes bokstafligen 

 träffa in på denne. De ständigt ökade åren syntes omärkligt 

 nog glida förbi för honom och hans gestalt var reslig intill 

 det sista. Svårare sjukdomar hade han ej haft att lida af; 

 först på ålderdomen började han klaga öfver, att ögonen voro 

 dåliga,^ och det en gång så starka minnet började märkbart 

 aftaga, men de vetenskapliga intressena voro alltjämt lifliga. 

 När han på nittioårsdagen blef föremål för många, kanske i 

 hans ögon något besvärliga uppvaktningar, hördes han också 

 säga, att när han blef hundra år gammal, ämnade han resa 

 ur staden. En dylik utväg skulle han dock icke behöfva 

 vidtaga. Efter en kort sjukdom afled han den 20 mars 1908 

 nära 91 år gammal. Sin stora boksamling hade han testa- 

 menterat till Örebro högre allmänna läroverk. Själf en lär- 

 junge till Geijer, hade Styffe sett många yngre historici, Clas 

 Odhner, Martin Weibull, Elof Tegnér, Hans Forssell, Oscar 

 Alin, i förtid bäddas i grafven. Af hans egen generation 

 lefver ännu kvar den med honom i nära vänskap förbundne 

 fränden Carl Gustaf Malmström, äfven denne en märkesman 

 i den svenska historiska forskningen. 



^ En ögonsjukdom hade han dock redan haft 1852. 



