340 VETENSKAPSAKADEMIENS ÅRSBOK. 1910. 



»botanik och praktisk ekonomi», .som det den tiden hette. 

 Den botaniska vägledning, som Zetterstedt bestod sina dis- 

 ciplar, torde dock varit ganska torftig af samtida utsagor att 

 döma. Zetterstedts hufvudintressen lågo som bekant mera 

 åt det entomoJogiska hållet. Snarare torde då J. G. Agardh, 

 som samtidigt var Wifven e. o. professor, ha öfvat något in- 

 flytande på Areschoug. Dock synes redan tidigt Areschougs 

 själfständiga karaktär ha gjort sig gällande och i något inti- 

 mare lärjungeförhållande synes han icke ha stått till dessa 

 båda botanikens dåtida målsmän i Lund. Sven Nilsson ville 

 ifrigt ha Areschofg till docent i zoologi, men han förblef dock 

 botaniken trogen. Den botaniska undervisningen i Lund var 

 under denna tid ganska vanlottad i afseende på yttre hjälp- 

 medel. Den gamla botaniska trädgården, belägen på den 

 nuvarande universitetsplatsens område, existerade visserligen 

 och erbjöd en hel del lefvande studiematerial. Dessutom fanns 

 ock herbariesamlingen, men mikroskopiska och växtanatomiska 

 öfningar voro den tiden ännu okända studieriktningar. 



I allt väsentligt synes sålunda Areschoug ha varit hän- 

 visad till sitt eget sunda omdöme och i brist på lämplig 

 handledning har han tydligen i mycket stor utsträck- 

 ning själfständigt planlagt sin akademiska uppfostran. I all 

 synnerhet tyckas biologiska spörsmål och botaniskt systema- 

 tiska undersökningar under studieåren ha upptagit hans in- 

 tresse. Sin fil. kand. examen aflade Areschoug 1852 och 

 disputerade följande år för filosofie doktorsgrad på en liten 

 afhandling »Revisio Cuscutarum Sueciae», som, enligt hvad 

 en granskare af samma växtsläkte nyligen sade, alltjämt står 

 som det redigaste och bästa systematiska arbete, vi ha öfver 

 våra Cuscuta-aTter. År 1854 disputerade Areschoug pro 

 venia docendi på en afhandhng »Botaniska observationer», 

 innehållande studier öfver bl, a. släktena Meniha, Verhascum, 

 Sagina och Rubus. Samma år förordnades A. till docent i 

 botanik. För akademisk adjunktur disputerade han 1857 på 

 en afhandling »Bidrag till groddknopparnes morfologi och 

 biologi». Följande år utnämndes han till adjunkt i botanik 

 och botanices demonstrator. Som adjunkt (med en lön af 

 2,000 kr.) fick Areschoug uthärda i öfver 21 år, en tids- 

 period, som omfattar den ojämförligt största delen af 

 hans forskargärning. Ar 1865 ingick han äktenskap, som 

 varade lifvet ut. Hans maka, Elfrida Ahlberg, var honom 



