BIOGRAFIER. — FREDRIK WILHELM CHRISTIAN ARESCHOUG. 343 



handlingen »Some observations on the genus Rubus», tryckt 

 under åren 1885 — 86. Und*er sina resor i olika europeiska 

 länder hade Areschoug sedan decennier tillbaka haft blicken 

 riktad på detta växtsläkte och blef därigenom i stånd att 

 mot bakgrunden af en vidtomfattande erfarenhet i detta ar- 

 bete mera speciellt behandla den skandinaviska halföns Rubus- 

 former. I denna afhandling har Areschoug som systematiker 

 lyft sig upp på ett högre plan, i det att studiet af det mång- 

 formiga släktet fört honom in på artbildningslärans område. 

 Fastän de tre decennier, som gått, sedan detta Areschougs 

 arbete såg dagen, fört vår kunskap så ofantligt framåt och 

 på fundamentala punkter helt omgestaltat vår syn på dessa 

 frågor, så är lika fullt lektyren af denna afhandling alltjämt 

 en verklig njutning. Om man besinnar den från våra dagars 

 synpunkt något doktrinära uppfattning, som darwinismens 

 genombrott efter den stora kampens tid förde med sig i fråga 

 om åsikterna beträffande de artbildande faktorerna, så stå de 

 kätterska satser, som Areschoug i denna Rubus-skriit ut- 

 talar, i en säreget skarp relief. Areschougs utförliga resonne- 

 mang om bastardbildningens betydelse för uppkomsten af 

 nya arter har sitt stora intresse att taga del utaf, om än 

 nyare tiders på odlingsförsök stödda Ruhus-f orskare på denna 

 punkt tillmäta bastardalstringen en större betydelse, än Are- 

 schoug ansåg sig berättigad göra. Hvad som dock framför- 

 allt lockar till studium af detta Rubus-arhete är utvecklandet 

 af de satser, i hvilka Areschoug på ett rent förvånande sätt 

 formulerar artbildningslagar, som vi först med de Vries' 

 mutationsteori blifvit intimare bekanta med. Areschoug 

 skrifver sålunda ordagrant: »it is much more probable that 

 these — — — forms have been developed suddenly and without 



the aid af iniermediale forms — .» Ej nog med att han 



således i denna och flera andra satser klart och koncist for- 

 mulerat artbildning genom »stötvis» utveckling, han har ock 

 som sin tro uttalat, att samma art kan uppstå ur sin moder- 

 form samtidigt och själfständigt på olika geografiska punkter 

 inom moderartens utbredningsområde. »We ther ef or e find rea- 

 sons to suppose that — — — new forms can arise without the 

 aid of intermediate forms, and that the same species can derive 

 from another species in more than one locality.» Areschougs 

 Rubus-^tnåmv blefvo icke genast värdesatta efter förtjänst, 

 men under senare åren af sitt lif fick han upplefva den gläd- 



