356 VETENSKAPSAKADEMIENS ÅRSBOK. 1910. 



Société Néerlandaise d'horticulture et de botanique i Amster- 

 dam, af Botaniska Föreningen i Lund och af K. Vetenskaps- 

 och Vitterhetssamhället i Göteborg. Vetenskapsakademien 

 tilldelade honom 1905 Linncmedaljen i guld för arbetet om 

 de tropiska växternas bladbyggnad. 



Till Lunds botaniska institution testamenterade Are- 

 SCHOUG sitt bibliotek (c:a 1,000 volymer förutom c:a 3,500 

 separat i kapslar) och en brefsamling på bortåt ettusen bref, 

 som han själf ordnat. 



Bättre kan jag icke afsluta denna dödsruna öfver min 

 gamle botaniske lärare, hvars minne alltid skall stå för mig 

 som ett af mina studentårs ljusaste, än genom att citera de 

 ord, som en annan af Areschougs lärjungar — Bengt Lid- 

 rORSS — skref dagen efter hans död: 



»Det var en man med många och stora dygder, som i 

 går lade sina ögon samman. Skåningens bästa dygder: 

 den sunda, robusta kraften, som aldrig blir trött, den klar- 

 synta intelligensen, som genomskådar flärd och utanverk, 

 den lugna, oförskräckta tryggheten, som icke låter öfver- 

 rumpla sig, den soliga, saltsjöfriska humorn — och så som 

 innersta lifsnerv en ideell hänförelse, som alltid yttrar sig i 

 handling, aldrig i tal. Vill man med två ord uttrycka det 

 bästa i Areschougs väsen, så kan man säga, att han i dju- 

 paste mening var en skånsk idealist.» 



Till Fredrik Wilhelm Christian Areschougs graf 

 hade Filosofiska fakulteten i Lund sänd t en krans med orden: 



»Forskningens vidsynte tolk och ungdomens vänfaste frände, 

 båda du slöt i din håg, båda din lifsgärd du gaf. 

 Så Carolina ditt namn bevare med tack genom sekler, 

 hembygd, som varmt du höll kär, gömme ditt stoft i sin 



famn. — » 

 Thorild Wulff. 



