INSTITUTIONSFÖRESTÅND ARNES ÅRSBERÄTTELSER. 113 



antagits såsom det system af »secondary standards», till livil- 

 ket för vinnande af full uniformitet vid spektroskopiska pre- 

 cisionsundersökningar alla relativa mätningar af våglängder 

 böra anslutas. 



Det uppstår nu den frågan, huruvida den stora massa 

 af spektralmätningar, som alltifrån det RowLAND'ska systemets 

 antagande intill närvarande tid utförts och grundats på detta 

 S3^stem, kan med den noggrannhet, som det nya systemet 

 fordrar och medger, till detsamma reduceras. Svaret på 

 denna fråga blir ett rent nej på den grund, att de olika ob- 

 servatörerna icke uppgifvit, hvilka linier i solspektret eller 

 andra såsom jämförelse använda spektra de vid sina relativa 

 mätningar begagnat såsom fundamentallinier. Följden häraf 

 blir också den, att hela detta oerhörda observationsmaterial, 

 i alla de fall, där högsta precision erfordras, måste anses så- 

 som värdelöst och att detsamma blott i de fall, då en miudre 

 noggrannhet är tillfyllestgörande, t. ex. såsom orienteringsma- 

 terial eller vid vanlig spektralanalys, kan användas. 



Från detta förhållande ges det emellertid ett enda undan- 

 tag, nämligen de mätningsserier af vissa metallers spektra i 

 elektriska ljusbågen, som på institutionen utförts.^ I de för 

 de olika metallerna gifna våglängdstabellerna, som utgöra 

 resultatet af dessa undersökningar, äro nämligen städse de 

 RowLA]srD'ska våglängderna för de sollinier upptagna, mellan 

 hvilka interpolationen för metallinierna egt rum och på grund 

 häraf kunna dessas våglängder utan svårighet reduceras till 

 det nya internationella systemet, så snart de korrectioner be- 

 stämts, hvilka tillkomma de af Rowland gifna våglängderna 

 för en hvar af dessa såsom fundamentallinier använda sol- 

 linier. 



Med tillhjälp af de ofvannämnda internationella standards 

 ha de under förra året påbörjade bestämningarne af de ifråga- 

 varande korrektionerna för dessa sollinier under året fort- 

 gått. Antalet af dessa linier inom det område, som under- 

 sökningarna öfver metallernas spektra omfatta, eller från D 

 till /: 3450 Å. E., uppgår till omkring 450. Då den BuissoN- 

 FABRY'ska serien är den mest omfattande och sträcker sig 

 från 1: 6495 Å. E. till 1: 3399 Å. E. har den lagts till grund 

 för detta arbete, så mycket hellre som dess våglängdsvärden 



^ Transactions of the international Union for cooperation in solar 

 researches. Vol. I Manchester, 1906, pag. 21 och 41. 



VetenskapsaJi'ademier)s Årsbok. 9. 1911. 8 



