248 VETENSKAPSAKADEMIENS ÅRSBOK. 1911. 



terialet, som har sitt ursprung från kraterväggarna, och som 

 sträcker sig till bortemot 10 m. djup, finner man lagrade 

 sjöbildningar, som i allmänhet intaga nivåerna mellan 10 och 

 30 m. Därunder följa mäktiga bildningar af krossad sand- 

 sten, nästan utgörande ett bergartsmjöl, som fortsätter till 

 ett djup af 190 m., hvarefter följer den mindre omvandlade 

 gulröda sandstenen, hvilken dock först på ett djup af 250 m. 

 är fullt oförändrad. Här har man således den verkliga, af 

 fast sammanhängande bergart bildade kraterbottnen. Af syn- 

 nerligen stort intresse är, att det mäktiga lagret af finkros- 

 sad sandsten, emellan 50 och 180 m. nivåerna nästan kon- 

 stant visar sig innehålla meteoriskt material, såsom framgår 

 däraf, att det ger reaktion för järn och nickel. Resultatet 

 af borrningarna tyda på, att meteoriten vid anslaget mot 

 jordytan nedträngt i densamma till ett betydligt djup och 

 där söndersplittrats i ett antal större och mindre brottstyc- 

 ken. Detta är också i öfverensstämmelse med den artilleris- 

 tiska erfarenheten. I tre af fem af de djupborrningar, som 

 utfördes närmast midten af kratern, fann man på stort djup 

 sådana ogenomträngliga massor, som måste antagas vara stora 

 stycken af meteorjärn. Då de emellertid voro belägna på 

 ett djup af 170 till 230 m. under kraterbotten, kunde inga 

 åtgärder vidtagas för deras närmare undersökning. 



Borrningsresultaten äro fullt tillräckliga för att belysa 

 kraterns geologiska historia. Det är påtagligt, att kratern 

 under en viss tid intogs af en grund sjö, i hvilken diatoma- 

 cer och sötvattensmollusker lefde. På botten af denna sjö 

 afsattes under de torra perioderna kalksten och gips af samma 

 beskaffenhet som de aflagringar, som ännu förekomma i väs- 

 terns saltsjöar. Vid detta ytligt belägna lager behöfva vi 

 emellertid icke längre uppehålla oss. Så mycket större upp- 

 märksamhet förtjänar däremot det underliggande lagret af 

 krossad sandsten. 



Den oförändrade grå sandstenen, som ligger under kalk- 

 stenen och har en ungefärlig mäktighet af 120—150 m., är 

 i sin typiska form ljusgrå eller nästan hvit till färgen och 

 är sammansatt helt och hållet af rundade, klara, färglösa 

 kvartskorn och tillfälligtvis korn af fältspat (Fig. 5). Denna 

 bergart visar sig i kraterväggarna och ännu mer i kraterns 

 botten vara i hög grad omvandlad genom krossning, så att . 

 af en fast, sammanhängande bergart bildats ett fint berg- 



