OM KRATERN VID CANTON DIABLO, ARIZONA. 257 



sina fallställen, utan att man närmare undersökt eller angif- 

 vit grundens beskaffenhet. Men redan den omständigheten, 

 att de öfverhufvudtaget blifvit anträffade, angifver, att de 

 ej nedträngt mer än högst en diameter. 



I dessa fall, liksom i många andra, är det påtagligt, att 

 en järnmeteorit faller till jordytan med en vida mindre has- 

 tighet än en modern projektil, som tillryggalagt 8 — 10 km. 

 W. H. PiCKERiNG vill söka förklaringen till den stora retar- 

 dation, som meteoriterna visa, icke så mycket i luftmotstån- 

 det mot själfva meteoritens järn- eller stenmassa utan till den 

 den atmosfär af gaser, som konstant afgifvas af meteoriten 

 under dess färd genom luftlagren och som är proportionell 

 mot storleken af stenens yta. 



Den amerikanske astronomen, William H. Pickering vid 

 Harvard University, har i en intressant uppsats »Om sanno- 

 likheten för jordens kollision med en komet och om järn- 

 meteoriter» behandlat nedfallandet af Canyon Diablojärnet och 

 bildningen af kratern.^ Han utgår från den förutsättningen, 

 för hvilken han anser många skäl tala, att stenmeteoriterna 

 äro af terrestriskt ursprung och tillhöra vårt solsystem, under 

 det att järnmeteoriterna äro förbundna med stjärnfall och 

 därigenom äfven med kometer och sålunda äro främlingar 

 inom vårt solsystem. Skälen för denna uppfattning får jag 

 här lämna åsido. Att ett nära samband äger rum mellan 

 meteoriter, stjärnfall och kometer har länge varit insedt. 

 ScHiAPARELLi beräknade år 1866 banan och rörelsen för 

 den stjärnfallssvärm, som ^ligen återkommer den 10 — ll:te 

 augusti och som efter sin radiationspunkt benämnes Persei- 

 derna, och han fann, att dess elementer fullt öfverensstämde 

 med dem, som tillhörde en nyligen upptäckt komet (Tuttles 

 komet, 1862 III). Med andra ord, en komet rörde sig i me- 

 teoritsvärmens bana med samma hastighet som denna. Sam- 

 tidigt beräknade Schiaparelli äfven elemen terna för de s. k. 

 Leoniderna, som uppträda den 12 — 13:de november, och då 

 kort efteråt Temples komet upptäcktes och dess bana beräk- 

 nats, så fann man, att densamma fullt öfverensstämde med 

 den som beräknats för Leoniderna, d. v. s. att äfven i detta 

 fall en komet och en meteoritsvärm rörde sig i alldeles samma 

 bana och med samma hastighet. 



' Populär Astronomy N:o 166, 1909. 

 Vetenskapsakadetniens Årsbok. 9. 1911. 17 



