264 VETENSKAPSAKADEMIENS ÅRSBOK. 1911. 



sina periodiska vandringar, bidrogo till att vidga det natur- 

 liga växtområdet för flera af dessa vilda fruktträd. Då de 

 europeiska pionärerna först besökte indiansamhällena i Nord- 

 amerikas öststater, funno de rätt allmänt i byarnes omedel- 

 bara grannskap större eller mindre dungar af plommon- och 

 körsbärsträd, h vilkas frukter hvarje år skördades af invånarne 

 ooh ofta förvarades i torkad t tillstånd. Men dessa små frukt- 

 trädgårdar voro helt och hållet af tillfälligt ursprung, i det 

 de vuxit upp från afskrädeshögarnes innehåll. Man finner, 

 som sagdt, ingenstädes inom Amerikas tempererade zoner 

 något som helst spår af verklig inhemsk fruktträdsodling. 

 Före den hvite mannens ankomst har märkligt nog å hela 

 denna kontinent intet träd med ätlig frukt varit föremål 

 för odling, vare sig genom frösådd, genom sättkvistar eller 

 omplantering. 



Så snart vi däremot beträda den tropiska zonen, finna 

 vi här ett stort antal träd och buskar, hvilka under män- 

 niskans omvårdnad blifvit förädlade och nu uppvisa ett be- 

 tydligt antal variationer och så småningom, från stam till 

 stam blifvit spridda öfver vidsträckta områden. Flere af 

 dessa de amerikanska tropikernas fruktträd vittna om kanske 

 mångtusenårig kultur. Sålunda framgår Spondia- och Persea- 

 arternas mycket gamla kultur af det stora antalet af deras 

 varieteter, hvilkas frukter skilja sig sinsemellan till färg, form, 

 storlek, smak och mognadstid, och hvilka äf ven af infödingarna 

 betecknas med olika namn. Andra, såsom t. ex. Guilielma- 

 palmen, låta oss af en annan anledning draga en liknande 

 slutsats. Dess frukter nämligen innehålla sällan eller aldrig 

 några frön. ett förhållande som, efter livad allmänt är kändt, 

 äger rum blott efter mycket lång tids odling af en växtart. 



Bland de inhemska fruktträden — detta ord här användt 

 i sin vidsträcktaste bemärkelse, och sålunda innefattande alla 

 träd, som odlas för den nytta som kan dragas af deras fruk- 

 ter, — är det få, som spelat en viktigare roll i hushållet hos 

 de indianer, som bebo det tropiska Amerika, än kalebassträ- 

 det, Crescentia L. af familjen Bignoniacece; släktet räknar 

 fyra eller fem arter af små träd eller buskar, hvilka alla till- 

 höra det tropiska Amerika. Från den husliga ekonomiens 

 synpunkt är arten C. Cujete L. den viktigaste. Den förekom- 

 mer i Florida, på Antillerna, i Mexiko, i Central- och Syd- 

 Amerika, ända till Brasiliens sydligaste stater, d. v. s. inom 



