270 VETENSKAPSAKADEMIENS ÅRSBOK. 1911. 



Slutligen kommer den tredje och sista proceduren. De 

 med vaxmålningar försedda, svärtade kalebasserna neddoppas 

 i ett kärl med kokhett vatten, hvarvid vaxet smälter bort 

 och naturligtvis äfven medtager den svarta färg, som täckt 

 vaxmålningarna, så att här den hvita underliggande botten - 

 färgen åter framträder. Det heta vattnet har dock alls ingen 

 inverkan på den svarta grundfärgen, som täcker större delen 

 af kärlets yta, utan denna förblifver lika glänsande som före 

 det varma badet. I stället för hvita kärl med svarta orna- 

 ment, som man erhöll genom den första behandlingen, läm- 

 nar den senare nu färdiga svarta kärl med hvita ornament, 

 hvilka med tiden få en svagt gulaktig ton (Pl. III. fig. 6, 7, 

 8, 9, 10, 11). 



Som of van blifvit nämndt är dock denna sinnrika, nega- 

 tiva ornamenteringsmetod endast bruklig i Salvador och äf- 

 ven där endast i Izalco, där den blott utföres af några få 

 gamla kvinnor. Den håller nu på att alldeles utträngas af 

 en annan, snabbare och mindre invecklad metod, där orna- 

 menten helt enkelt inristas med en knif i det svarta ferniss- 

 lagret. (Pl. II. fig. 3, 2). Visserligen är detta förfaringssätt 

 mycket bekvämare, men ur konstnärlig synpunkt sedt kunna 

 de sålunda framställda ornamenten icke uthärda någon jäm- 

 förelse med de genom den förstnämnda, äldre proceduren 

 frambragta. De flesta af de inristade ornamenten äro af 

 modernt ursprung och framställa rosetter samt andra motiv, 

 hvilka tydligt ange deras spanska härstamning. Från Izalco 

 spridas i tusental af vandrande krämare (quichéindianer) till 

 alla delar af Salvador och Guatemala dessa jicaras (Pl. II. 

 fig. 2, 3 och Pl. III. fig. 1 — 11) och de bägarformiga kale- 

 basserna joulones (Pl. II. fig. 4, 5). 



I Guatemala har utan tvifv^el samma negativa målnings- 

 metod i vissa trakter varit i bruk, och det är möjligt att 

 den därstädes ännu praktiseras i en eller annan aflägsen 

 landsby. Vårt etnografiska museum äger en liten samling 

 kalebasskärl från Guatemala, som dekorerats på detta sätt. 

 De uppvisa dock djurfigiirer af en typ, som afviker från 

 Izalco-kalebassernas. De skänktes år 1886 till museet af då- 

 varande svenske konsuln i Guatemalas hufvudstad tillsam- 

 mans med en samling af andra etnografiska föremål. För- 

 teckningen öfver dessa saker anger dock tyvärr icke, från 

 hvilken ort de härstamma. I professor Stolis studie »Die 



