52 TH. PETERSEN [1920 



Og tange. Ingen av spidserne er av den sene, bredbladede form R. 

 547. En enkelt, nu defekt spids har hat kloftet blad som R. 551. 

 Til de fleste hefter gjennemrnstede rester av skaftet, og paa enkelte 

 sees endnu spor av tangespidsens og ovre skaftendes omvikling. 



f. Halvdelen av et i 1 d s t a a 1 av formen R. 426. 



F. under ploining paa pladsen M a 1 v i k g j e r d e t under M a 1- 

 v i k nedre, M a 1 v i k s. og p g d., S o r t r o n d., tillikemed 

 endel rester av u b r æ n d t e m e n n e s k e b e n. Sakerne laa i 

 plogdybde ovenpaa en stenhelle, sverdet i retning nord — syd paral- 

 lelt med strandiens retniing paa dette sted, med grepet nnot syd. Da 

 marken er gammel indjord, tor graven maaske oprindelig antages 

 at ha været dækket av en rois eller haug. Findestedet ligger litt 

 syd for pladsens husbygninger, c. 50 m. fra sjoen og i ringe hoide 

 over havet. (12225). 



102. K n i V b 1 a d av j e r n fra y. j. av samme form som fg., 

 15 cm. 1. F. sammen med et sterkt oplæret laarben av men- 

 neske mider ploining paa samme jordstyld-ce paa pladsen M a 1- 

 V i k g j e r d e t, M a 1 v i k, og c. 40 skridt nv. for foregaaende fund. 

 Ved en av konservator foretat eftergravning fandtes intet yderligere. 

 Ogsaa disse saker laa i plogdybde og efter opgivende paa en sten- 

 lægning ovenpaa undergrunden. Begge disse grave ligger paa ost- 

 siden av neset nord for gaarden Haugan, hvor man har den storste 

 hittil kjendte gravsamling i Malvik herred, dels paa Haugans og 

 dels paa Malviks grund. (12226). 



103. Litet gjemiejnboret h æ n g e s m y k k e av g r ø n is t e n med 

 lys, forvitret overflate (Fig. 14). Stykket kunde kaldes oksef ormet, 



idet det minder noget om en skafthuloks av typen R. 

 28. Likheten er dog vistnok kun tilfældig. Undersi- 

 den er flat, oversiden svald hvælvet, kanterne avrun- 

 det. Hullet er boret fra begge sider. Længde 3 cm., 

 største bredde 1,7 cm., tyldvelse indtil 0,7 cm. F. i 

 jordfjiden i den haug paa E i k r e m, A u k r a s. og 

 p g d., R o m s d., M o r e, som indeholdt vikimgetids- 

 graven no. 77 ovf. Stykket tor dog efter sin form bli 

 at henfore til stenalderen, og fundforholdene motsier 

 ildve denne antagelse, idet hangen er anlagt paa en 

 stenalders boplads, og der i haugfylden ogsaa fandtes 

 spalte stjid^er av flmt. Gave fra gbr. Jonas Eik r e m. (12227). 



104 a. Tveegget sverd av jern. Nedrehjaltet er ret med 

 tvert avskaarne ender, uten rygning eller hvælvning av siderne, som 

 dog er noget utbuet i længdesnittet. De to sideflater er orneret med 

 en punktrække langs alle fire kanter og ved punklerte, lodrette dob- 

 beltlinjer avdelt i henholdsvis fem og tre felter. Øvrehjalt og knap 

 er smidd i ét stykke med tveii: avskaarne ender, men adskilt ved 

 en punktlinje som fortsætter langs hj altets kanter. Knappen er 

 oventil jevTit avrundet. Grepet som klingen er dældvet av glodeskal; 



.« 



