o. NORDGÅRD [1920 



horer vistnok også til sjeldenhetene, at den trives i vann, som 

 har en lavere temperatur enn ca. 6° G. Efter forskjellige forhold 

 å domme, bl. a. den store utbredelse, må arten være meget gam- 

 mel. Den har sannsynligvis eksistert ialfall i den senere del av 

 tertiærtiden og da den optrær i norske fjorder under det tidsav- 

 snit, som svarer til den storste landsenkning, er det rimelig, at 

 arten har overlevet istiden i den nordlige del av Atlanterhavet, 

 muligens også i Norskehavet. Da L. prolifera er en utpreget strom- 

 form, kan man ikke vente å finne den på de storste dyp. Den 

 nedre grense for den bathymetriske utl)redelse kan som Jungersen 

 har bemerket (1. c. s. 43) ikke sikkert fastsettes, fordi der i beret- 

 ningene fra de forskjellige ekspedisjoner ikke altid er angitt, om 

 der var levende eller dode eksemplarer, som forelå. Jungersen hev- 

 der dog, at levende kolonier har været latt op fra et dyp av optil 

 800 m. A. E. Vehrill^ angir, at utenfor Nova Scotia fantes Lopho- 

 hclia i 1884 («Albatross»-eksp.) fra 100 til 800 fathoms og samme- 

 steds i 1060 fath. dcde eksemplarer. Det er neppe sannsynlig, at Lo- 

 phohelia har levet på det store dyp av 1060 fath. Man fristes til å 

 tro, at en senkning av havbunden har funnet sted. Det synes være 

 klart, at likesom en hevning av havbunden kan bringe doden over 

 Lophohelia, og herpå har vi flere eksempler, vil en senkning kunne 

 gjore det samme. I vort land er del LophoheUa-re\enes forhold 

 under hevningsfasene, som best kan studeres. 



Sammen med Lophohelia lever en hel del andre dyr, men alle 

 disse er ikke like omfindtlig for vertikale forskyvninger. En hev- 

 ning over vannspeilet betyr selvfolgelig doden for alle, men medens 

 Lophohelia i lengden neppe kan klare sig på synderlig ringere dyp 

 enn ca. 200 m., er der andre av Lo/j/iohe//a-selskapet, som kan tåle 

 en betydelig forskyvning opover. Et interessant eksempel herpå 

 danner den prektige musling Lima excavata, som fortrinsvis lever 

 på eller i nærheten av Lophohelia-Yevene. Denne art er ganske 

 almindelig på dypet i de stromsterke snevringer i Trondhjemsf jor- 

 den, og jeg har tatt op L. excavata fra det dypest liggende Lopho- 

 hciia-rey, som kjennes i vort land, nemlig i Tysfjordens munding 

 (.000—600 m.)-. Man skulde tro, at denne art ikke kunde leve mange 

 dage i et akvarium, men efter etpar vellykkede forsok ved Trond- 

 hjems biologiske stasjon kan der uttales, at denne musling har en 

 merkelig tilpasningsevne. Den -/g 1020 skrapte vi med «Gunnerus» 

 på koralbund ved Galgenes i Rissa, 300—350 m., hvor der forekoiji 

 levende Paragorgia, Primnoa og Lophohelia. Blant annet fikk vi 

 også her 6 store individer av L. excavata. 4 av disse holdtes nogen 



1 Ann. Rep. of the Coniniissioner of Fish and Fisheries for 1883, p. 536 

 Washington, 1885. 



2 Hydr. and Biol. Investig. in Norw. Fjords, s. 175. 240. Bergen, 1905. 



