12 o. NORDGÅRD [1920 



3. Bemerkninger om nogen av de fundne kvartærfossiler. 



Ctenodiscus crispatus Retzus. 

 Av asterider var hiltil ingen kjent fra Trondhjemsfeltets kvar- 

 tær. I 1911 fikk jeg fra amtsingenior Barth sendt etpar leirklum- 

 per, som var tatt på Uglen i Klæbu i en hoide av ca. 100 m. o. h. 

 Der var innleiret restene av en s j ost jerne, som jeg antok var oven- 

 nevnte art. I 1920 sendte jeg de fossile rester til dr.Tn.. Mortensen 

 som sikkert bestemte arten til Ctenodiscus crispatus. Man måtte 

 vente, at rester av denne arktiske sjostjerne også fantes i Tron- 

 delagens havleir, og nu er det altså skjedd. Forovrig er denne art 

 fimnet ved Øvre Foss i Åker, hvor Michael Sars^ i begynnelsen 

 av 1860-årene tok 9 eksemplarer, hvorav 3 ganske hele. — I nu- 

 tiden forekommer arten på enkelte steder i stor mengde i Trond- 

 hjemsfjorden, og den går sydover omtrent til Stat. M. Sars fant 

 den i 1859 på flere lokaliteter ved Kristiansund, 40 — 80 favner-. 

 I forhandlinger ved de skandinaviske naturforskeres 4. mote i Kri- 

 stiania 1844 omtaler Rasch (s. 258), at han fant Ctenodiscus polaris 

 hyppig i Gjosund mellem Vigra og Valdero (litt nord for Ålesund). 

 Dette er artens hittil kjente recente sydgrense ved vor kyst. 



Ophiocten sericeam Forbes. 



1 leirskjeringen ved Buenget tok jeg i mai 1919, ca. 90 m. o. h., 

 rester av en slangestjerne, som dr. Th. Mortensen identificerte 

 til ovennevnte art. Den er ny for vor kvartærhistorie, men dens 

 forekomst i leir fra koldt hav er ikke på f aliende, da arten i nu- 

 tiden har en stor utbredelse i nordlige have. 



Pecten maximus Lin. 

 Skaller av denne prektige musling omtales av P. A. Øven ^ fra 

 Sve i Skatval, 35 m. o. h. Et bruddstyldve av en skal av denne art 

 tok jeg i juli 1909 ved Lauvtangen i Asen, ca. 2 m. o. h. Det er 

 den innerste lokalitet i Trondhjemsfeltet, hvor denne store Pecten 

 hittil er observert som fossil. Den lever nu ikke lenger i fjorden, 

 men V. Storm opforer den som forekommende i oygarden uten- 

 for fjordens munding. Kjempeskaller av arten har jeg sett fra 

 Bolgvågen ved Kristiansund, hvor de ])lev tatt sommeren 1920 av 

 amanuensis A. Bjorn (i fjæren). De storsle hadde en hoide av 

 130 mm. 



^ Fossile dj'relevninger fra kvarlærperioden, s. 20. 



2 Norges echinodermer, s. 28. 



3 II, s. 140. 



